esimene peatükk Harilik kell üheksa ümber haigutama herrastemaja unine esi-uks ja laskma saksa wälja , sest see aeg , pärast hommikune eine , algama Ulrich von Kremer esimene ringkäik oma kruntkonn , kui tema suwite , jüripäewas mihklipäewa , siin asuma - üksinda nagu kunagi . Wälis ei pakkuma Mäeküla mõisnik nägija aasta kaupa silmahakkawa waheldus : seesama wormist weninud tumesinine chevioti-kuub walkjaks istuma saba ja läikima kuluma käis ja hõlm , seesama sinine west wana ja wärskete toidujälg , see seas tunnistus , et herra von Kremer pruukostilaud naljalt iialgi wedela muna ei puuduma , seesama rohekas iganema must taldrik-müts kustuma läiknokk ja ettepoole lodusse wajunud põhi , ning lõppema seesama hall ja pruunitriibuline inglise püks , mis põlweots ja kannatagune ilu ja ja terwis kaduwikus mitte wähem ärras keel ei kõnelema . Waralis inimene märk andma ainult kilbikujuline naasta jäme petsatisõrmus tema esimene sõrm arutu suur nukk taga , west peal punakalt hiilgaw tukatikuldne soomuskee ning see kütke olew ja wäga arwas nähtawa tulew Genf kuldkronomeeter , mis kui iidne päranduse-tükk teadma , et " kiri " tema mõlk kaema kapsel juba ammugi kaduma . mees ise aga - teatawa karikatuuriline maik näoline sarnasus pärast saksa riigikantsler hüüdma ümbrus intelligents tema Mäeküla Bismarck ’ iks - mees ise olema parajaste see juba püsiwa wanusejärk , kus tosin juuretekkiwai kimar silm ja mõni uus kurd lõug all suurem muude ei tähendama , niisama wähe kui pisut enam härmatis habe , kumerus kukal ja kõweru õnnal . Kremer wananewa üleüldse aeglaselt - wõib olema sellepärast , et tema ehk sünd enam päris noor ei olema . - kui tema kitsalt kiwitrepilt - see olema ainult kolm aste - jalg muru olema tõstma - muru , lage muru katma tihedalt pikk weerja majaesik kunni alla soowik serwani - toetama herra von Kremer kinnas käsi , mis teine tüse kadakakepp hoidma , wahelitt ristluu ning hakkama pikkamisi ja ränk ühtlus nagu liiane koormama purjuk ümber maja lõunapoolne otsa sõudma . maja ümbrus ja mõisaõu ulatus - wähemalt wäidawa see mõni terasem tähelepanija - ei waata tema naljalt kunagi peremehelikult silmitsema ringi . tema pilk kõndima püsiwalt saapanina eel . ja kui see korraks ometi ära eksima mõni hoone peale , siis mõmisema wanaherra miski , kehitama õlg , lingutama habemekihwu ja wõtab kolm-neli pikem samm . " Verslirt - der Dalles !" siin olema nimelt mõni , mis pidama teisiti olema . ja mis mõis wäiksus iseenesest ei wabandama . kõnelemata karjalaut ja hobusetall , mis ligikond karjane enam pasun ei usaldama puhuma , kõnelema õlgkatus orja-aegne peretuba , mis mõis wärawa esine tõene mitte au ja ilu ei olema , hoopis kõnelema ka aednik puudus ammugi mets ja rääm läinud uibuaias , kus enam miski suhupistetawa ei kaswa peale mõni sõstar ja ussitama waarika-iwa - kõik pealt tema ise elumaja aga olema see , mis panema Mäeküla mõisnik mõmisema , kuigi mitte sagedane , sest aeg olema nähtus nürima ja Kremer herra olema mitte just tundeinimene . " Verslirt - der Dalles !" see maja , nii wähedlane ja lihtne kui tema mõisakrunt kasinus wastawalt ka olema kawatsetud , seisma nimelt pooleli . ja teine aastakümme juba . ja kui aeg ei paranema , mis paraku ikka wee tähis ei olema , siis jääma pooleli . ja kes wõõras tema eemalt waatab , wõiks tema saeweskiks pidama , kui tema mitte jõgi liiga kaugel ja mägi otsas ei seisma . Walmis olema Tirol talumaja-stiil plaanitsema vill ainult alumine kiwi kord ; walge lubjatud müür pilutelewa aken ilmutawa ruum elatawus . Puu pealmine kord aga kõik , mis ehitus alles mõeldud näolaad andma , püsima kurblik koru-seisukord : suur ringrõdu olema seal muu kui tala , kelpwärgist sarikas ja wiilulaud , uks ja aken pind õredalt kinnilöödud auk wihmas sinine uhtuma palksein . Tänawu paigatud pilpakatus ja wärskelt walgendatud korsten aitawa pilt kriimkatkine nägu aina wee kirjum tegema . hoone olema miski mõni hiiglaloom luukere , mis pealt kull liha juba ära kandma . ja tema wõiks ülinägus kogu maastik wallata , sest paik olema ilutunne walitud : pikk mäeseljandik kõrgem kühm enne mahakaldumine jõgi madalik poole . ülemiselt korralt olema waba waade üks poolt halja sooniit läbi looklewa pigimust jõgi , teine poolt wõsu palistama nurm ja aas ning see tagant üles kerkiwa kirik ja tema alewike peale , kuna aken põhi ja õhtu laineline kõrgendik maa wastu hoidma , mis tammehiis mänd ja kuusetukk ning sarapik noor kaasik waheldawa ja karjamaa kahwatu kamarikg tema wahe kukispuupõõsas tumeroheline tähnitus õige wilgest nägu näitama . ja , siin olema walmis maja pidama seisma ! kõik õed-wenna Särgwere olema üheksateist aasta eest haruldane ühisarwamine : Ulrich saama armas maja , Ulrich saama maja , mis wõib näitama ! ja nüüd - - " Der Dalles , der Dalles - serslirt !" see tüütu ja balti rüütlimaja mitte wäga sage kodakondne , kes kael Mäeküla isand süü mõmisema , elutsema juba kolmas põlwe Kremer suguwõsa . tulnud teine tilluke poisike , et aegamööda täis mees kaswada . Wõta ’ nd kinni , kust tema õieti tulema . pillaja ja priiskaja sõna tüsedam mõte ei olewat perekond olnud . jääma järgi opmann seletus : tänamata põllupind , laisk ja pikanäpuline rahwas ning pisut rohke sigidus herrastemaja , iseäranis tütar . mis aga opmann isand ise ei keelama willa minema ja mitte liig pikk ustawa teenistus pärast mõis rentima wõi linn maja omandama . siiski - üks Kremer eelmine põlwe , kes palju raha kulutama , kes aidanud " dallest " mees kaswatama , teadma ometi kõnelema . see ilmutama laps üllatawat kawalust kaardimäng , mispärast nõu wõetuma tema diplomaatia-kutse pühendama . muidugi lootus , et tema sugukond ja isamaa au tegema . auahnus ei wõi Kremer sellepärast ette heitma . see olema tema nii kasinalt , et tema tawaline " tubli põllumees " nimi pärast iial waewa olema nägema , ning see wähes , kes tema sõjawäe ja riigiteenistus õnn katsuma , laskma teine endine liigutawa isitus ikka üle minema . ka ei mälestama miski tema wisam katse , rüütelkondline maawalitsus auamet tõusma , wee wähem , teadagi , püüe , teadus ja kunst kaudu wäljapaistwus jõudma . aga kui nüüd just mõni põlwe juba üks perekond ei olema , kes Kremer geenius , nii ütlema , kondensatsioon esitama : ei ainus seldmarschall , minister , kuberner , ei kommandeeriwat kindral ega rüütelkonna-peameestk , ja kui korraga lapsuke leiduma , kes kõrgusetee nii selges ette olema märgitud - kullake , miks siis mitte ! ja nõnda saama see Kremer diplomaat . kuid warst tulnud wälja , et redel , mis ministeeriumi-kantsleit konsulaat ja saatkond kaudu soowitawa lõpupulk wiib , kaugelt paksemine pidama olema kuldama , kui omaksed metsatagune Särgwere teadma ette kawatsema . saadik ja minister in spe kurtma ala karjäär takistawat rahapuudus , iseäranis ärda see peale , kui tema London wiim attaché-aste kerkima , ja hoolimata finantsiliselt üsna ilusti õnnestama kosja-operatsioon pisut enne see . Wanema kodu ja ligem sugulane tegema ime eneseohwerdamine , Särgwere ja Mäeküla kaewatud krediitkassa ikka enam miin alla , aga London attaché meelest olnud siiski wee wähe upitus . ja nõnda jääma attaché ’ ks , kunnima tema üks inglise õuekonn lähedal seiswa Tory klubi kaardilaud kitsikus kiusatus miski juhtuma , mis Kremer perekonnalugu waikima , mis aga Götz von Kremer diplomaadi-teekond otsa üleüldse peale tegema . oma lapsepõline armastus , tondipiibel , olnud diplomaat nimelt kogu teenistuseaeg kirglikult truu . mil määr wana haawa , mis Särgwere ja Mäeküla põewa , nüüdne Kremer perekondlik olukord mõjusüüd olema ja mäherdune osa herras isikuline tunde-elu arwe kuuluma , see suge arutama minema wälis raske ja asi olema oletama , et see tema ise kiukaupa selge ei olema . lepitama seepärast paljas tõeasi , et kõik kuus Kremer , kes mõis aineliselt osa - kolm õde ja kolm wenda - wallalist põlwe elawa . peale Ulrich , kes wäike Mäeküla imetama , olema kõik teine Särgwere udar , kuigi kõige wanem wend Adalbert nimeliselt see mõis omanik esitama . hoolimata Kremer peaaegu wäikekodanlik elulihtsus andma ise see kaunis suur udar sõõratamine nii ulatamatu tundma , et Heinrich von Kremer , wenda ealiselt wiimane , oma sissetulek kaupmehelik palk teenistus pidama kohendama - tema töötama ametnik mõisnik laenuühisus linn . muidu olema ehk küsitaw , kas tema oma kaks wana armatsus küllalt jõudma rahuldama : haruldane sigaripitsa , tuhatoosa , salwrätirõngaid ja taskunuga korjama ning märksa odawama naisteenija asemel piltilus priske kammerteener ümmardaja pidama . - kuna nüüd Mäeküla Kremer hommikune luus tegema , püsima tema tawalikult truudus oma põhjusmõte , wõimalikult kõige eest hoidma , mis were magus ringwoolu kiirendama , sest tema tahtma kaua elama ja tema pahem südameklapp ei olema mitte weata . seepärast sõudma tema aeglaselt ja ühtlaselt ja loowima inimene , kes tema wõiks pahandama , eemalt mööda - enamaste walitsejastki , kes õla tema kõik majanduse-mure olema weeretanud , sest see weikse mees pale olema ikka nii palju uus ader , äke , wankr ja palju kallim riistapuu lugema . ja tubakahimu wasta , mis orjus tema tema süda tulu arstlikult keelama , wõitlema kuiwa sai , mis tema wälja minema ei unustama saterkuub tagatasku pistma , ja mõte hoidma hool rahu , rõõm ja süütus koos , iseäranis koos Särgwere poole . sest talwine ja suwe pühapäine kooselu õde ja wenda Särgwere - ka linnawend saatma oma jõudeaeg alati seal mööda - see olema õieti kogu tema ilm . küll ei walitsema see ilm miski wähem kui kuus meel ja üks mõte , kuus süda ja üks löök . Sea wõiwa parteinemine ja wisa wõitlus asi andma säärane küsimus , mis mitte just Europa ega perekond ise saatus ei olenema - küsimus nagu see , kas olema wähene suhkur wõi halb hoiukoht süüdi , et Jakoba õde marjakeedis käärima minema ? ja mitu kana kohta pidama kukk olema , kui tema hästi peawa munema ? ja kas wõib kass nagu koer soe wee ja seep pesema ? Erakonde tekkima kaks kunni kuus - sellejärel , kuida päewakord wanem wõi üsna uus aine juur sigima - ja löömine lõppema korrapäraselt seega , et wiim enam üks wõitleja lahinguwälja ei olema : hüppama ükshaawa laud ja kaduma klõmmd oma tuba , kust siis aeg pärast , mis temperament järgi mitmesugune olema ja üks tund kaks päewan wõiwa küünida , ükshaawal jälle nähtawa tulema , õlioks käsi . kuid seesugune werewirgutus olema Ulrich von Kremer wigane südameklapp panetama . nii panetama , et klapp kahtlemata kahjulikum olema tema ilma olema . miski hind eest ei wahetama Ulrich tema tundmus wastu , mis tema põu asuma , kui tema Särgwere kord kauemine ära olema kui nädalapäewa - tundmus wastu , mis käärima ja puurima ja wahe weeg silm wõtab , iseäranis õhtuti waikus lasumine ja kui waritsewa warju aken piirawa . see kord saama wanaherras tundeinimine sügawa ärdusen . Harilik walima herra von Kremer hommikune jalutus , kui tema wärawas wälja ja sepapaja esine olema jõudma , sealne lahe kõige pikem teeharu - see , mis karjamõis wiib . seesinane tee - halwaste sillutama nagu kõik teine Mäeküla , sügawroopaline , kiwine ja sawine - minema kõrgendik külge mööda mitmekesine wõsa läbi ning awab siin ja seal wälguti , kust maa kogu mõis kallak ja nõgus nurmkond wõib mõe . ja siis tulema sõre männik liiwane pind ning lõppema karjamõis lage mäenutt , üks pale wastu turwasoo , teine wastu wäikest küla ja põld ning karjamaa weer mööda laiali pillama saun . see tee tegema jalutaja sagedane puhkeseisak . tema istuma mätas wõi heitma muru , sirutama koiwe ja wõibutama kepp , ümisema , haigutama ja lõbutsema teadwus , et tema elama , et tema olema . ja mitte lihtsalt olema , wai Mäeküla mõisnik olema . olema isik , kes maakera wee osake päriseks , kes küljealune oma , wastuwaidlemata oma , ja kes wee nõudma ja käskima . ning kes ikka wee respekteerima . ja kes keegi ei tarwitsema kartma . ja hein kaswab , wili küpsema ja lehm lüpsawa . ja peremees maksawa rent ja kandimees teewa töö ära . ja - jaa - - oääh ! - Mäeküla mõisnik magus haigutamine sisalduma kõik , süsteem ja programm . enamaste peatama herra von Kremer ka kari juures , kui see tema käik piir juhtuma olema , ja siis wõidab tema silm isalik ilme ja isalikult liiguwa tema pikk wurrukihwa . sest see sadanelikümmend nisa seal - rohkem see paraku ei olema ja kõige parem tõug olema tema ka mitte - see olema tema majandus elusoon , tema isandlik iseseiswus peapide ; alles kaugelt järgi tulewa kartul ja weelgi kaugemalt müügiwili , kui wiim üleüldse jatkuma . ja Mäeküla mõisnik sügama Laadik ja Küüdik sarwede wahelt , ulatama Punikule tükk sai suu ja austama karja-Toomas usaldustoon mõni küsimine . sest Toomas tema ei pelgama . see mees olema miski ähwardawa südameklapp . see wäike nässakas rähksilm wahtima peremees otsa , nagu seisma äkki pilwe kukkuma wanajum ise tema ees . müts äigama alles pea , kui teine juba selg pöörama . kurtma ja tahtma olema tema miski . ja kui siis wanaherra karjamõis , mäherdune kogunimi all mõis rehi , kiwi heinaküün ja kaks turwakuur mõistma , natuke ülewaadet olema pidama - sest siinne wähe uuem ja seepärast wõrdlemine korralik hoone ei tõrkuma pilk , - ja kui tema mägi nõlwa ajawiite maasikas ja muulukas olema otsima , põõsastik mõni siil , sisalik wõi nastik kimbutama , siis pöörama teine tee , alt wainu kaudu , kodu tagasi ja wiib oma koka lõuna-isu kaasa , mis laud kandma parem ja pahem wahe wahet ei tegema . klaas mitte wäga kallis portwein kustutama tema janu ja suigutama tema paar tund aus põllumehe-uinak . teine weid wähema tiir ristlema herra von Kremer õhtapoolik ära . seepeale järgnema päewakawa huwitawam punkt : lehmalüps pealtwaa karjatara . see wirge waatemäng täis rebiwai käsi , sorisewai nisi ja kobrutawai kappu wiib tema alati nii ülendama meeleolu tuba , et tema oma wana mängutoos panema tilisema , mis mahe heli tema siis ühtlasi õhturoog rõõmus wastuwõtte walmistama . Wahe laulma sööja mängitawat wiis paiguti kaasa , ja siis olema emand Reemet kriitika järgi , " kui saagima sein seitse suur saag ja soglata kühwlite munakiwi wirna ". kolm küünal walgusel - kiwiõl wastu hoidma tema wisa suur lugupidamatus ala - lugema rüütel von Kremer enne sängiheitmine haigutama wee mõni weeru Revalsche Zeitung ning paar peatükk raamat raamat , enamaste Salomon tarkus , sest muu kirjandus tema maja ei olema . siis kustuwa küünal ja kustuma wanapoiss päew , mis olema nagu eelmine ja ilmatu rida eelmine eelmine . teine peatükk Sea sündima üks kewa üheksakümmendama aasta algus miski , mis tema nii rahuline wärw hoitud elu ärewat karwa wööd sisse weda . tema leidma äkki , et tema ise enam üksi ei olnud . tema meelest olema , kui segineks kõik , mis silm nägema , kõrw kuulma , nina haistma , kops hingama , miski enneaimamata wõõras . see ep olnud esiotsa ei ilus ega inetu , ei hea ega halb , ainult umbusklikult imekspandaw uus . siis aga selguma ebamäärane ja saama mesi - mesi , mis olema magus mõrudus . üksnes harukordadel walima Ulrich von Kremer jalutamine see lühike rohtuma tee , mis mõisamaja lõunapoolne ots ja ait mööda wiis alla Kruusimägi saun poole , sest see wäljawaheline tee wajuma seal warst raba , kus wesi kohati poole põlweni ulatama . küll wõi saun ümbert ringi mägi ja soo wahe wingerdawat jalgrada mööda kuiwal jalg tagasi tulema ja käik nõndawiis pikendama , kuid Kremer herra ei armastama kitsas tee . üks pärastlõuna aga juhtuma siiski , et tema aidatagune sarapik , kus tema pakatawate põõsas alt mõis põld kündwate härjamees mõnus räuskamine pealt kuulama , Kruusimägi wainu sattuma . tema sammuma sai nosima wärawan , mis peale järsult allakalduw tee märg ja mäda minema , ning pöörama , kui tema soo tagant ülessirguwa kirikutorn teretawa pilk kinkima , roika-aed äär mööda wibujoon see lepatukk poole , kust mõis minew rada , nurm ja niit piir tallama , peale hakkama . see lepik warjus kükitama ka siin ja seal wainu serwa mustawaist kandimees urtsikuine wiimane , selg kruusiküngas wastu toetama , nii et mõis poolt waataja tema ainult katusehari wõi nägema . Herra von Kremer paistma magamisetuba aken alati , kui roomama seal koht suur pikk päewakoer mööda põllupeenar . ja iga kord tärkama tema mäluwaate ette tareke niisama karwane omanik , kuuendikumees Tõnu Prillup , kes priinimi järgi saunagi hüüdma . kui jalutaja Prillup õu , mis peale kewadine päike täis pale maha naerma , parajaste mööda olema astuma , kütkestama tema pilk riiwamine üks wärwiline wari , nii et tema pea pöörama ja weid samm peatama . Wari tulema punane seelik haljas muru , sest ait ääres , wastud õueaed sopp , pikutama üks naisterahwa ere paiste , silm kinni ja suu lahti . esimene mõte Kremer peremehepea olema : Näeh , siin pere magama äripäewa ! siis seletama tema lähem pilk , et tema magaja ei tundma . külaline ? - na , ükskõik ! ja tema astuma edasi . aga ainult kolm samm . miski , mis weel kord maksma waadata , näima tema meel torkawa ja pöörama tema pea . ja et tema see miski koht kohe selgus ei olnud , astuma ka see kolm samm jälle tagasi ning üks õueaed ligemale . õu ja maja olema elu , ainult paar kana siblima rehealune wärawa all ja suur kask otsas keset õu pidama warblane koosolek . Uinuw laiskleja , muidu kass kombel kera , ajama pahem käsi peal puhkawa pidama niikaugele tagasi , et walge päewatanud lõug kurguauk nähtawa seisma . nägu ja awatud suu püsima ilme , kui kuulatama tema kawala poolmuie mõni mootsiku sosijutt . Herra von Kremer panema wee tähele , et magaja wäga harwa hammas , ja iseäranis tähele panema tema , et tema kaks waokest kael olema , kaks noor priskusekorts pealpool helmerong , ja korraga mäletama wanaherra , et see waokene - just tema - tema ilmsüü uudishimu äratama . muidu olema noorik nagu teine külanoorik , ja et tema noorik olema , ja mitte tüdruk , selguma hõbedane laulatissõrmus , mis tema parem käsi sõrm walendas . küsima , kes tema olema ? - Kremer tundma kõik oma wallake täiskaswanu , iseäranis hästi kandimees perekonde kuni kaelakandja laps , ja nüüd olema siin Prillup õu inimene pealtnäha kodune olek , kes tema mitte ei tunnuma - miks siis mitte küsima , kes tema olema ? - aga Kremer herra keerama minek , kui ei wiitsima tema magaja äratama , ja küsimine olema küsima jääma , kui Prillup saun mitte uus uks ees olema olnud . nüüd aga jääma tema mõni samm pärast see uhkus silmitsema , jalga mulk latt ja ristluu kadakakepp toetama ; silmitsema must majake mujalt , weeretama waate ka kapsaaed ja põllusiil üle ning leidma , hm , et Tõnu kui majapidaja poole mitte wiimane ei olema Mäeküla pisirentnikkuu . - aga see seal muru ? ning Kremer pilk käima wiilitt magaja juures ära . - ja siis mõtlema : ei teadma , kus Leenu pidama olema ? kaks-kolm laps olema tema ju ka ? aknasilmake ei ilmutama miski seesolija . - kas see ehk see koduhoidja - punane körtsik ait kõrwa ahwatama tema jällegi pale pöörama . - tema panema lõppema tähele , et mõni pütt ja witsikk pistand ees küürija ootama , kuna tuluke suur pada alt ära olema kustuma , ja olema seepeale tõene edasi sammuma , kui mitte kaks ärewa kilkawa laps , kes alt heinamaa täis hiil saun poole jooksma , tema olema weelgi sundima seisatama . " Mari , Mari , nägema mis mina olema ! nägema , mis mina olema !" poisike kulu seest leidma käbliku-pesa eel , tüdrukuke lehwiwate salk tema kannul , mõlemi ümber ringiratast iha põlew koeranäss - nagu wäikene tuulispask wispeldat magaja kohta wastu aed . Saks mulk ees ei nägema üks . näiksema teine õige noor olewat , mõtlema Kremer ärkaja liigutus järgnema . see peatõste , see pöörak põlwili ja tõus jalule sisaldama kopsakas aeglus hoolimata seesama kehalik täiskaswu salaja wasturääkiwa nagu waadegi , mis Mari hüütud noor naine linnupesa lähenema , ja nagu häälewärw , mis tema wäikne warga tõsiselt ja õpetlikult seletama , see pidawat pesa kohe ilusti tagasi wiima , muidu kaduma lind Prillup ümbert ja minema kõik teine pere . aga muna ? muidugi kõige muna ! kus see ! nii ilus tähniline ja pisitilluke ! paar tükk wõiks ehk - ei , ei , lind olema tema loetud wiimse kui üks ! näima aga ilme , mis tema pesa wõetuma munake pihk peal silmitsema , kui ei seisma manitseja poiss seisukoht ise mitte liiga kaugel . kõik kolm nägema korraga saksa , kes peale koeraklutt hakkama haukuma , ja waidlus waikima . " kas olema siit pere inimene " küsima Kremer ligemale astuma oma hea Eesti keel , mis kõlaliselt talupojalik laiusemõnu ei puuduma . naine waata tema rahulikult otsa , aga ei wastanud . Kremer ootama . " no , miks sina ei rääkima " tema silmitsema mütsinokk saapanina , aga suu lahti ei tegema . käblik munake pistma noorik hellalt pesa tagasi . rumal tema ei olema , mõtlema Ulrich tema karge pilk all ja tundma põsk soe . tema tammuma weidike , et uus pärimine wormima , arwas aga siis parem laps poole pöördama . " kas see Mari sina elama " tema seisma nüüd kolmekesi rida tema ees , naine kõht , poiss ja tüdruk selg wastu aed , kõik nina püsti . tema küsimine tõttu waata wäikne wilksti suur peale , ja et see suu waiki jääma , märgataw wirwetu nurk , siis wastasi tema itsitawa waikimine . Mõlem hiilgama nina-alune rõõmsalt kaasa . " tainapea !" mõmisema herra von Kremer , aga alles siis , kui tema tema selg pöörnu . tee , juba mõnikümmend samm pärast , olema tema müstikaline Mari kohta wõinud põhjalik seletus saama , kui tema see weel uudishimu olema jätkuma . künnimees olema sarapik äärest tööjärg Kruusimägi kõrgendik jõudma , põld , mis rinnak alt Kremer praegu läbi minema , ja tema seas olema ka Prillup Tõnu . tema pöörama saksa lähenemine parajaste ader , kuna teine waoga juba ülespoole liikuma . aga Kremer wõttima tema teretus wastu , ilma tema peatamata ; miski , mis kohta tema selgus ei olnud , hoidma tema järel kuulama tagasi . Warsti kostma tema Prillup tõmmult kumisew hääl selg tagant kõrwu : " päits - wagu ! - pügal - wagu ! - Nät seal - päits ! - Nät seal - pugal ! - - pugal - päits ! päits - pugal !" ja tema kõrgemal rõkkama Punu ja Must , Kirju ja Küüt ning sekka sadama piitsaplaks ja mõni karune kurat ja prohwus . see künni-pastoraal kosutawa saatel jõudma Mäeküla mõisnik kodu , weidike wäsinud siiski ja ise ebamääraselt mitte täiest rahul . õhtu tulema walitseja miski aruanne , ja Kremer pidama jutt lõpp küsiwa sõnake pillama suutma naine kohta Prillup õu , kuid sealtsamast tunduma asi tema tühine ja tema andma waikimine Reemet minekumärk . tema olema juba woodis , kui tema muu mõte wahe äkki meel pistma , et Tõnu Prillup üks tema olnud , kes jüripäewal tema mõni rubla rent jääma wõlgu . see olema Mäeküla paraku nii sage nähtus , et tema see wabandawai põhjendus harjumine ainult pool kõrwa kuulama . aga kas ep olnud Prillup see , kes too puhul matus mosinenud , naine matus ? - siis ehk olema see noor - - kuid jüripäewa olema kolm nädal ja pulm kulu ei lausuma sõna . - Wõi olema see Kiilaste Rein , kes naine surm nimetama , ja Tõnu mosis matus asemel siiski pulm ? Leenu wõis tema ju sügis wõi pikk talwe jooksul - - aga - ja herra von Kremer tõmma waiba üle kõrwade - mis puutuma see siis tema ? siiski , enne suikumine tuikama tema tahitsewas mälu wee läbi : aga Prillup laps hüüdma tema Mari . - ja lõppema , juba sulutu silm ja norskamine awanewa suu muigamine : narr juuks ! pulstunu kui wilt ja turwatuhk karwa - pääh ! - - kui Kremer teine hommik käsi wärat külge panema , jääma tema aru pidama seisatama : kuhu siis täna ? jälle karjamõis ? - hm , wõiks ju ka Kruusimägi poole , et waadata , kui kaugele mees keskhommik künd olema jõudma ! - ja Kremer sõudma Kruusimägi poole , waata künnijärg peremehehuw ära ning tulema saun kaudu eilane põllurada jälle tagasi . Prillup õu juhtumisi pilk lööma , nägema tema seal ainult mõlema wäikne " tainapea ", kes ait läwe ees weskikiw istuma ja lambarauad koer niitma . tema olema , üks penike kinni hoidma , teine raud tarwita , nii tiitne töö , et kumbki möödamineja jaoks silm ei jääma . tare aga kuulduma lahtine aken kaudu kangaspuu loksumine , ilma et aken wäiksus pärast nägema olema olnud , kes süstik wiska . õhk olema see päewa nii õre , et suga korrapärane lõks - lõks ! kaugenewa wee kaua kõrwu ulatama ; Kremer meelest olema koguni , kui kuulma tema see tuba wee . tema astuma magadiskamber , awa aken ja jääma nagu kuulatama üle künd wahtim - sinnapoole , kus suur päewakoer põllupeenar roomama . paar järgmine päewa wala külm wihma sadama , nii et wanasaks jalg wälja ei saama . esimene päewa kihutama aelema ja haigutama mööda , teine aga hakkama siunama , isegi wanduma , mis muidu tema komme ei olnud . kolmas hommik pilwitama ja udutama wee , tulema hooti pihu , kuid see ei suutma kärsitu enam kohutama , hoolima walusas rebimine parem puus ja pahem pahkluu . ja nõnda tüürima Kremer herra , kõrge kaloss jalg ja wihmakuub selg , wärawass ja wärawas arupidamata wälja ning otsetee karjamõis poole , mis selguma , et wihmastelk ilm oma mõistlik külg ei puuduma . - " Faeh ," ütlema kokapiiga Fillemine Fahtrik , Kremer ainuteenija , tema ise nimetus mööda Mäeküla " firtin ", kui saks paar tund pärast tagasi tulema , " herra juba kodu ja Mari põlema aken wee mitte falmis ! ütlema teine küll , et katsuma fiks olema , aga tema olema jo kõik nii pikaline siin - nii faega pikaline !" Herra von Kremer kostma kannatlik mõmin ja laskma ise gummikuuene ja ülesaabas wabastama , mis neitsi Fillemine käsi , kes ihulikult laius ja lainetus poole kalduma , ka mitte just wurinal ei läinud . missugune Mari ? mõtlema tema seejuures , sest aken ja põrand pesema harilikult karjane Kai . aga tema ei küsima ning astuma eeskoda ümmardaja ukseawamine lähem tuba , mis töö nähtawaste juba lõpma . tema istuma siin paar minut puhkama , keerama siis mõni tarve tiir üle põrand , et wiim , käsi püksitasku sügawus , üks ja teine aken ees seisatama , nagu proowima tema ruut selgus . Kõrwal olewa kabinet olema waikne . siis ehk see juba walmima ? tema wajutama wangu peale ja waatas : ja . see tiiwa rohkem ruum ei olnud ; teine kaks tema neli tuba olema sealpool wäikest eeskoda . missugune Mari ? - tema pöörama tagasi , tegema eeskoda minewa uks lahti ja kuulatama . kokapiiga plagistama jälle köök . muu olema kuulma . Kremer astuma seepeale eeskoda ja awa wasta olewa uks praokile . ja - saal olema keegi , ja see keegi wilistas . kui wanaherra saal ilmuma - miks tema ei pidama järel waatama , kes Kaie asemel tema aken pesema ? - tundma tema Prillup õu nägema laisk naine juba läwe ära - enne wee , kui tema tema pea ja kael silm , mis aken ristpuu jagu warja , ja hoolimata teine karwa riie . see nimelt , kuidas kebja luu noorik aken laud istuma ning töötawa käsi sunnil ülemkeha hoidma ja liigutama , olema Kremer miski ebateadlikult meelespeetu ning Prillup muru ühendus seiswa . Wist ei kuulma Mari saksa tulek , sest tema wilistama rahulikult edasi , nii endamisi sumedalt , kuid wilumine tunnistawa wõimis . Kremer herra hallikirju kihwa rippuma seepärast weid nõutult allapidi , enne kui tema ligemale astuma ise märk targe andma . " Nooh ," algama siis , käsi ristluu peal wahelite , " mina näiksema jo uus aknapesija olewat . kust see siis tulema " noorik ulatama pea aeglaselt sissepoole ja wõttima ise kostmine aeg . kostma tema seekord tahtma , see wõi tema nägu nägema , kuid paistma , kui pidama tema kostus kaugelt muu mõte tagant tassima . Kremer meelest olema , kui waataks tema silm kõõrdi see seesmine kadunus wangistus . " tere ," wasta tema siis järsult . " karjane naine olema titewood ." " soo ? - ja , õige - see olema jo jälle ootama . - aga kust poolt sina siis olema " " eks ike Prillup ." " Prillup - jaa - - herra von Kremer upitama ise naljatama - " kas siis Tõnu nüüd kaks naine olema " " ei - üks ; mina õde surema neli nädal eest ära ." " Prillup Leenu olema sina õde " Mari jaatama pea ; tema püsima istukile aknalaud ja panema nüüd märg lapp teine aknatiiwa wäline külg jälle töö . " neli nädal matma naine ja wõttima teine !" " egas tema ilma läbi suga ." " no , kust tema sina siis tooma " " eks ike mets ." Wastus ei olnud naljataw , sest lüh mets kutsuma , nagu Kremerileg tuttaw , üks laanerikas suurwalda kirik taga , Särgwere edel poole . " Wõi nii ; ja , mina mäletama , Leenu olema ju wäline inimene . - sina pulm olema siis warst peale jüripäewa " " Nigulapää ," wasta noorik , ja tema pahem käsi selg tegema nina ümber osawa keerd . " aga Tõnu laps ei üia sina ühti ema " " mis ema mina nüi tema - - Mari astuma maha ja kastma lapp ämber ; tema turwatuhk karwa juuks , pulstuma nagu wilt , tulema tagasi warisenud rätt alt nähtawa , ja kui tema jälle pea tõstma , paistma rätik sõlm pealt ka tema teine kurguwaoke . Saks arwa nüüd paras jutt lõpetama ja tegema , kui olema tema järgmine tuba asi , kuna tema siia ainult mööda minema jääma peatama . aga kui tema tagasi tulema saal juba läbi ja käsi wälja minewa uks külles olema , pöörama tema siiski wee ümber . " kuulma , Mari , kui mina sina kää mõni pääwa eest küsima , kes sina olema - miks sina ei wastand ? " mina ei taht ." " sina ei taht " Kremer bismarcklik kulmupuhmas tõusma weid . " soo - sina ei taht . miks sina siis ei taht " " niisamatt ," ütlema Mari ja asuma lapp ja ämber teine aken juur . Herra von Kremer nihkuma uks eest sammuke tagasi , nagu tahtma tema see küsimus jälg hakkama ajama , esinema aga lõppema , peale mõnekord suumaigutus , hoopis teine asi : " no kas tema sina wastu ka iga olema " " kess " " Prillup ike ." noorik wõttima trepp sein äärest , seadma käsile wõetawa aken ette ja astuma üles , et kõrgem ruut peale hakkama . alles sealt pillama wastata , ja Kremer aimama pidama tema silm seejuures kõõrdi waatama : " kes wastu tema ’ s paha olema !" Mari pesema ja herra seisatama wee pisut . kuna tema pilk noorik kuju mööda üles ronima pastlakand palja käewarte ja laad ulatawa pea , tähendama Kremer see iweldawa toon , mis naljatama naljataja omane : " aga kui sina sealt nüüd maha kukkuma ja kael murdma !" kuid sõna olema üsna ootama tagajärg . nägu , mis noor naine laad alt wana rüütel poole pöörama , olema äkki maske wahetanud , kibelema lööma , ning huul wahe wälgatama harwa hammas esimene kord wälja . " kes mina ’ st siis kahju olema - ärral wõi " Kremer naerma sabatult ja minema . tema olema hea meel milleg , misü tema ise aru ei püüdma andma . söögituba kirjutuskabinet ja sealt tagasi sammuma wenitama wurrukihwa paar kord õige sirgu , ja kui tema seepeale ümarik söögilaud ümber mõni ringi tegema , pidama pöial west käeauk ja liputama sõrm . kuidagi sattuma tema siis üks aknalaud ette , mis peale nõrk pastlajälg olema jääma . see andma tema pikem , kuigi heatahtline uurimine asi , wiis tema indutseeriwa mõte aga wiim ruut peale , ja kui tema see selgus nüüd tõsisemalt proowima , siis leiduma seal märkima , mis waljum korranõu ei wastanud ja mis see pesija eelkäija töö enamaste waba olnud . aga küll tema õppima , mõtlema soowilik peremees ja jätkama aken inspektsioon kabinet . mõni aeg pärast leidma Kremer herra , et tema Mari miski unustama küsima , miski , mis peremees waja teadma , ja tema minema ja küsima , kas Mari ehk nüüd karjasenaine asemel ka lüpsma käiwat ; küsija ei olema wiimas paar päem ise kari juur saama . tema saama jaatawa wastus . kas walitseja wõi walitseja emand tema sõna saatma ? mõis saadetud - ei tema teadwat , kumb . kas tema waremalt kusagil mõis aken pesenud ? ei , see olema esimene kord . kas - kas Prillup pulm oma saun see uus uks tegema ? Herra näima weel muu wäga tarwiliga küsimine olewat , tema ei tahtma tema aga meel tulema , nii et tema sennis leppima juba tagasi pidama minema . Sea aga tabama tema ometi miski . " kas sina weel teine õdes kodu jääma " " ja , kaks ." " noorem sina " " üks noorem , teine wanem ." " no , kudas tema sina siis tema wahelt wõttima " " Liina olema wee leerim ja Tiina ei läinud " " aga sina minema " " kumbki pidama minema - tema jo Leenu laps ." " soo , soo ," mõmisema saks kuiwa ja asjalikult . kui Ulrich von Kremer seepeale jälle maja teine tiib olema jõudma , liitma tema pilk tükk aeg üks suur tindiplekk külge kirjutuslaud luituma kalew , kuna tema sõrmenukk meelekohe hõõruma . Ulrich von Kremer andma äratunne maa , et rumalus olema , mis kahepäewane wihm ei suutma ära uhtuma , kui inimene " plebsiline kalduwustene " mitte waba ei olema . ja seega tõusma tema silm tindiplekk üles ja heitma wäiklane mustuma õliportree peale , mis seal weid halekas walguses teine seesugune kõrwa sein peal rippuma . see sõna olema nimelt kord emalik mure too auwäärt naine patriitsilik-kõrk ülemhuul alt kukkuma . - pool tund hiljem istuma herra von Kremer söögilaud ja neitsi Wilhelmine ümmardama tema . korraga jääma wiimane kuulatama , ja kuna tema kuulatama , kerkima tema juuksekarwa , ja mokk sosistama : " Jeesus !" siis mühama minema , et üürike aeg pärast tagasi lainetama , tilisew kastike käsi nagu hunt küüsist päästma tall . " tema olema jo nii frehh siin , nii faega frehh ! mina nägema jo kohe , kui tema jala sisse pistma , et see üks frehh inimeseloom olema ! - kas herra teadma , mis tema tegema ? istuma korraga foffa peale , sirutama jalg fälja , ringutama ja ütlema : oi Jukuke , küll siin olema hea laisklema ! - mina nähjes , mina kaks silm all istuma foffa peale ja ütlema : oi Jukuke , küll siin olema hea laisklema !" kuna õnnetu firtin teotama tiliseja taha nurgalauake paigutama , liigutama tema leiwais aeglaselt lõualuu , neelama suutäis alla ning tähendama : " ja , tema olema natukene rumal see külainimene , see pidama õpetama ." õhtu karjatara , kui Kremer herra walitseja-emand jutt saama , ütlema tema muu seas : " no , mina olema jo nüüd uus lüpsiline Kaie asemel - " ja , laskma see tulema , olema nagu krannim kui mõni teine ," wasta lüpsiülem . " mina aken olema teine ilusti puhas pest , paremine kui Kai ; wõite tema edaspidi pesema ja küürima kutsuma ." ja herra von Kremer juhtima jutt wasika peale . kolmas peatükk Järgnewa päewa olema kuiwa , ja Mäeküla saks käima taas korrapäraselt lüps juures , wahe kaks puhk päewa . tema ilmuma warakult , et nägija olema ka eelkäiwa jootmine all kaewuküna . kuidas tema sinna rüsinal paisuma jooksewa ja üksteist müskawa , kuidas tema pinniwa , kuidas wesi tema kaelakosk alla mõõnama ja kuidas tema saba sähwiwa , sõõre puhiwa , kell parisewa - see kõik olema tema draama-elaw etendus , mis wastu tema see seal linnateater , kuhu tema paar kord talwe jooksul ära eksima , mitte ei raatsima wahetama , niisama wähe kui oma möirgawat karjasõnn kõige parem orkester wastu . ja kui tema seepeale mäletsema ja unistama laiali suur õueplats seisawa ning üks ja teine udar alla walge kapp ja kümme wabastawa näpp ilmuwa , siis tuiama Kremer herra see wahe ringi , aitama tema saps kepp kärblane peletama ning hingama mõnu sisse lõhnasegu , mis tema suu , nahk ja soe piim õhtu imbima . pikemalt peatama jääma tema wiim toober juur , kus Reemet emand sukawarras järike istuma , lüps käik silm pidama ning walmis olema peremees pärimine peale kõige laialisem wastus andma . ja kuna tema juttuwa , tulema Tiiu , tulema Truutu , tulema Madli , tulema wee üks eit ning weel üks noorik ja tühjendama oma kapp wahus kurnariie rüpp . üks tema olema uus , see waatab saks wahe käsi peale ja saatma tema proowiwa pilk järele . tema ei panema tema suurem tähele . tema ei olema nähtawaste saks , kes ees õige saksakartus tundma . see jälk näima uus palgaline jõudma olewat , see sealt Prillup saun , sest karjatüdruk naerma , et kui wanamees see üks päewa mööda loowinud , saatma Mari tema Kriimik nisa piimajoake järgi , mis saterkuub saba peale nagu walge nööbirida jääma . Waadanu küll korraks üle õlg , et mis tema seal turtsuwa , aga läinud oma tee . saksakartlik erand moendab mõis ainult karjane Toomas , kuid see naine olema ka juha wiienda laps nurgawood . ja kuna kapp kobrutawa , toober täienema ja Kuru perenaine weab tütar tagant-tõuge käsiwankr puhas pütta pesuköök üles piimakamber poole , hakkama karjamaa kink mees paistma , kes waesedk silm juba kaugelt ära tunnewa . see mees nina hoidma nimelt nägema käsi kinni ja lükkama see korrapärane takt üles ja alla , parem ja pahem poole . ning eemalt waadate näima , kui olema kael juba nii peen kuluma , et weerlew pidama tema ots potsti maha pidama kukkuma . seesinane mees astuma teenija+te-maja sisse , mis katus all piimakamber ase olema , ja kui toober tulek wiibima , siis ilmuma teine wahel ka tara , et lüps lõpp järel waadata . see olema Kremer herra märk minek tegema . mitte just , et tema tema ei sallima - ei , tema olema ju kõigiti tarwilik inimene - aga tema teretamine leiduma miski , mis pigem nägema wõib jääma . aasta üheksa eest , kui nägema käsi wee mitte Kuru Jaan nina ei juhtima , wõttima Kremer saks tema mõni kord heameel erajutt ; siis olema Jaan teretus wee eht häälekõla ja silmawaate poolest . " kui mina teadma , kuhu see mees oma raha wajutama !" algama Jaan emand , kui tema " tere " asemel " tere " olema öelnud . " ette ja ette , ette ja ette - ega muu olema ! Mõjal mõis , sina kallike - - Jaan jutt , mis raha algawa ja raha lõpewa , tundma aga emand nii küllaliselt , et tema õnn tänama , kui toober õla tõstma . piimakamber , kus tema mõõdupulk sisse olema pistma ja toobiarw üles kirjutama , pääsema tema warst . ja nõnda lükkima päewa päewake järgi , ja Kremer herra käima wirgas lüps , ja wana lüpsja hulgas nägema tema ka see ajutine uus , kes tema aken nii ilusti puhas pesema . kuid üks lõuna leidma tema see uus asemel teine uus lehm alt : Pajusi Juula , Mari üleaedne . " no , mis Mari wiga olema " " näpp teine walusa , tellima mina täna minema ." " näpp - soo ? na , see olema isegi proua !" pärastlõunane luus juhtuma herra von Kremer mõte süwenewa , nii et tema ise Kruusimägi leidma , kuna tema karjamõis tahtma minema . Wainul , Prillup wärawa ees , wisatakne kurn . Wiskaja olema Tõnu laps ja tema uus ema . kõik kolm , iseäranis aga ema , olema täis tõsidus wõitlus anduma . Wiimas silm mõedab igakord mõtlikult maa , ennekui hoog wõttew käsi kaigas laskma lend , ja kui mõni pulk ruut kargama , siis saatma tema trehwaja iseteadlik " ata !" Saks tema ei nägema , ei nägema tema ka siis mitte , kui tema lepapõõsas taga warju ei seisma . ja Kremer herra ei eksitama see . tema waatab heameel wõidumäng pealt . ise olema tema küll kunagi spordimees olnud . ja kui tema partii lõpp olema nägema , lensima tuldud tee tasakesi tagasi , niiske huum silm ja suu ümber jooneke walla tikkuma noorus . teine piiewa istuma Prillup Mari jällegi mõisatara lehm all , töötõsine ja sõnakehw nagu ikka . kapp tühjendama waatab pisut kõõrdi ja pöörama nõksamine pea tawalik seesmine kadunus pärast . mitte wõim olema , et peremees pilguke hiljem tema harwu hammas nägema walendawat , paljastama lõbu seeüle , et Kirjak piimakapp ümber lööma . ja nõnda möödanewa wee mõni lüpsilõuna ja õhtu , kunni päew tulema , mil Kremer herra kapatühjendaja seast kitsas kollane naine leidma , kes käsi ja jalg liialdama wäledus nagu miski püüawa heaks tegema . pärast see päewa hakkama Mäeküla saks arwamine lüps juures käima . hein ja wili kaswasi - aas ja nurm wõits tema armastus ise poole . tema sagendama wõi kaugendama oma käik , tema wõttima soo ja raba jätkuma kunn pigimust jõgi . aga tema märkama warst , et tema see wähe saama , sest et tema wähe nägema . tema ja asi wahe olema miski linik tõmbama , mis kohe jälle uuenema , kui tema tema korraks katkestama . mis tema silmitsema , see ujuma ainult ebamäärane äärjoon see kate taga . tema aimama ise kas wõi tund aeg kadakapõõsas wahtiwa , nägema ja wõi arwata , et tema see pikk kõne pidama , ilma et Kremer teadlik olema olnud oma oma tegu põhjus wõi tarve , sest mõtlemine , tabataw mõtlemine see ei olnud . ja kui tema kodu jõudma , meeleliselt katkine põu kusagil salaja kirwendawa rahutus pärast , tunduma tema ikka jälle miski pooleli jääma olewat , ja tema wõitlema ahwatlus , sealtsamast ümber pöörama , et sidumata unustama otse sõlmata . üksnes miski õige tühine , kuid tihti korduwat jääma tema tema uindunud hulkumine wahe meel : tema olema ise kaua pigimust rabajõgi peelitanu ning seejuures kordkord kõwemine " Ulrich ! Ulrich !" mõmisenu . siis tulema palawa päewa helge õhtu , taewas seisma kõrgel , õhk sumisema põrnikas , alt aiarääm waabuma lõhnapilw mägi ja kõik näima wedelalt walguwa nagu sulatis . Widewik kesköö lauglema soowik kohal sina sees kitsuke kuuserw nagu taewataat pöidlaküüs , tema all luht lööma must wetesilm walgei säde , kaasik kapsaaed taga hoidma hing kinni , sest ööpikk laulma . hoone kink aga , see ümber sala lendlewate nahkhiir , see paistma kui meelisklewa pea lend aetud muremõte . see õhtu rinnutama Ulrich awatud aken , waatles , kuulatama , haistma ja olema nukker . tema paljas pealagi paistma kuuke kahwatult wastu ja awatle öine lendaja ligi , nii et tema see loomusundlikult wahe käsi pidama warjama . Särgwere alles tunaeila tulnud , kannatama tema juba üksindus igawus ning waibuma ikka enam hinge-olu , mis põhitoon olema waikselt walutaw lai kahjutunne . iga õhtu selgemalt hakkama tema tagasi nägema see pikk ja kitsas tee , mis nii sirgelt kauge tühi nõmm tulema ja tema isik juur lõppema . ei kiwi ega tulbas tema weerte , mis miski olema mälestama - mõni tegu , hea wõi halb , mõni sündmus , õnnelik wõi õnnetu , mõni maitsmine , lubatu wõi keelatu . ja kui tema pea pöörama ja ettepoole waata üle halelilla lagedus , mis ainult kari kirju lehm elu esitama , siis nägema tema ehmatama must katuswankr lähenewat , eestpääsemata lähenewat , ja mitte wäga kaugelt . tema äigama pealagi üle , nagu külm higi pühkima , tõmma aken kinni ja kobima säng , ilma piibel käsi wõtma . aga uni ei tulnud . ja ööpikk hukutama ruut läbi . kogu öö tegema tema ise etteheide . tema ise , üksnes tema ise olema süüdi . olu raskendama , kuid ei keelama . ja iha olema tema ilma ning juhus ei puuduma . aga tema lükkama edasi , ikka jälle edasi , teine parem kord , ilma et see parem kord iialgi olema tulnud . tema kõhklema , kus kinni olema haarama , tema tõrklema , kus wastu olema wõtta - olema ju wee aeg , olema ju wee aeg ! ja nõnda wesistama suu , kui teine maitsma , sest teine olema targem . targem ? kas see tarkus olenema ? milleks salgama , et tema wahekord pikk juus ja lai riie kohta küllalt õige , küllalt lahe ei olnud ? tema tõmmasi tema ligi , kuid tõukama ka ära . tema sallima see olewus " erapooletum wöö " piirkond , tema olema tema ihaldatum wõre taga ; aga kui tema mõni tema wõre sisse mõtlema - kohe lööma kartus süda miski oht eest , mis säärane ühendus pidama peituma , kohe nägema tema tema kleidiwolti , frisuurikeeru , kübarasulg kõiksugu salapärane õudsus waritsewat . kas tema ei hakanud oma aeg , mõis rent wõtte , see maja siin teatawa tagamõte ehitama ? Wõi ju ikkagi keegi leiduma , kes pisku leppima wõi ise jätma tooma . kuid waewalt jääma tema mõni ette waimus seisma , kui juba hoiataw käsi tema saba rebima ! muidugi märkama tema wõimetus ja käima tema sellemääraselt ümber . üks olema tema " ainult Ulrich ", teine peaaegu koomikalik kuju , palju ep olnud tema üleüldse olema . see aga saama jälle tema tuntawaks , nii et tema sarwe sisse tõmma ja karp pugema . ning seal kiratsema tema nüüd haudjas öö elama see wähene mälestuse-raasuke , mis tema nooruse-aasta jääma , kui tema september ja märtsi-termiin weinituju teine omaealine õlg mõni öine rumalus linn kaasa tegema , mis tema tagajäre pealegi igakord õiglaselt kahetsema . nii siis külgesündinud kütkepelg ? minema teadma . tema tulema kaugus udu wäike Frieda meel . tema targes wee tänapäewg kindel olema , et tema ema õmbleja wõre sisse olema wõtnud , kõige legaalsus muidugi , kui tingimine wähegi päri olema olnud , kui otsustawas suu mitte häwitaw sõna olema langema : " ja , Ulrich , miks mitte ; hakkama aga siis kingsepp õppima , mis sina aasta poolest ehk wee aeg olema ning waimu ja hingelaad järel huwi pidama olema ." ja kui mitte wäike Frieda seepeale ise olema kirjutama : " ja , Ulrich , aga sina teadma , mina töö eest maksetaks nii wähe ... mis side wormiwabaksk ühendus tema wahel katkema , sest et neiu Frieda sündsam pidama kingsepp mees minema , kes amet juba oskama . järgnema see ehk - õnnis lesk proua von Kremer , sündima kontessa Lützen psüholoogiline hüpotees kinnitus - wiimatt tõene , et tema poeg , wähemalt oma erootiline tundekoos , ennem all kodu olema kui ülewa ? Ulrich pidama järel andma , et see tuumake tõsi peituma , et see rüwe ja rüssak altilm , mis tema igapäew kokku puutuma , tema kuidagi häälistas , wast ehk just see üditerwe rüwedus ise . kuid kas olema tema siis mõni weider erand ? Wõi see siis nii üpris palju olema , kes näitus muiste oma rüütliõigus madalus tütar kohta - õigus , mis soetaja ometi kindel wajadus pidama olema - jätma tarwitam ? ja kui üks tema Särgwere üleaedne , wana aus Suurpalu Radeck , linn sõitma , siis wõis tema kergest juhtuma , et teadma maanteetalu paks perenaine tulema ja tõld peatama : " olema wa hea mees ja too mina Karu pood õis kolm nael muste willu !" ja kas siis wend Heinrich , kes muigati - - kuid ei , see näotus ei puutuma siia . - igatahes - must wanger lähenema , ja aeg olema aru pidama , kuidas ise nii kaua tegema ülekohus wähegi tulema parandama . ja Ulrich pidama aru - öö öö järgi , külleti ja seliti . öölaud pistma wahetewahel paluke sai suu - ka karp hapukas kompwekka seisma seal waruks - ja kui padi pea all kuum minema , mis iga kümme minut takka sündima , siis pöörama teine ümber ning nõutama ka waiba alla , tema jalge õõtsutama , pisut jahedus . Ülewal laad peal aga siutsuma hiir ja närima rott . tema olema seal lahe elama kaheksa tühi tuba , pehme liiwapõrand , ruum , kus kinnilöödu aken pärast päewalg suursugune poolpimedik walitsema , - niisama lahe ja lõbus nagu walitseja kana , kes seal kolu improwiseeritud õrs öömaja pidama . ja kuna Ulrich sai mugima , kompwekki imema ja padi pöörama oma elu pööre kallal sepitsema , kuulutama kukk tema ülewalt iga kaks , kägu kõrwa aga iga pool tund tagant , kui palju tee tema ja must wankr wahe jällegi lühenema . seesinane kägu istuma nimelt Reemet Schwarzwald kell . tema hääl wõi herrasruum selgest kuulma , sest et suur paepõrand wahekoda , mis maja pikkima poolitama ja mis taga kõrwuti walitsejapaar ja kokapiiga elama , wäga hea akustik olema - nii hea , et neitsi Wilhelmine öine karjatus - tema wae kohutama kuum aeg troopikalik unenägu - köök kõrwalt siia ära kostma . magama uinuma Ulrich alles pärast kolmas kukelaul , kui koit hämarik põsk ammugi lõke suudelnud ja noor päew koi otsima saal luituma mööbel uida .- Herra von Kremer wiibima nii küpsiküüsi oma seesmine murrang juures , et tema nädal sassi minema ja laupäewa , tema reede pidama , Särgwere unustama sõitma . see päewa aga toimetama tema korter , elanik äraolek tarwita , tawalikult suurem harimine , ja nõnda juhtuma , et küürija pärale jõudma , kuna Wilhelminel wee käsk ei olnud , hobune rake laskma panema . " ei ," luiskama Kremer herra teenija , " mina ei mõtlema täna Särgwere sõitma , mina sõitma õhtane masin linn . aga Mari töö ei tülitama mina , mina wõin wälja minema , kui tema wiimne tuba käsile wõtab ja esimene weel mitte kuiw ei olema ." ja nõnda asuma Prillup noorik magamisekamber töö , kuna saks kirjutusekabinet prill ette panema ja kõik oma tähelepanek üks majapidamise-raamat arwu süwendas . tema wahet olema kaks suur tuba - tema ei eksitama teineteise tõene mitte . Herra von Kremer töötama tükk aeg täis rahu , siis tõusma äkki üles , wõttima prill maha ja minema otsustawa samm Mari juur . Mari põlwitama põrand ja liigutama nuustik rütmus , mis mitte kaugel ära ei olnud põhjusmõte : jumal päiw , peremees leib ! tema ei wilistanud täna , wai mälu üks nööriots närima , mis tema lõug mööda alla liperdama . külg lahtine uks poole olema , pidama tema teisene tuba tulija märkama , ei tõstma aga pea ega praotama teretus suu , nagu kartma , et ajawiide hambist kukkuma . tema pidama , käewarre ja kael pool rind olema paljas , pruun ja walge ihu peal helmendama higi , takune särgijatk ülespöörduma körtsik all jätma prink sääremari katmata . läheneja , kes kawatsetud sõna keel kaotama , ulatama äkiline impulss tõukel käsi hepita noorik kurk alla . tema arwa wälguwalul see kaks waokest pihk tundwat ja pöial puutuma lõualott soe pehmus , kuna imelik uus , imelik noor , imelik uimaw higilõhn tema pea tõusma . aga mitte nii wäga see kõik ei närwetanud Ulrich nõnda , et tema käsi tagasi nähwate abitult seisma jääma , kui palju enam raatsiw peapööre ja lustakas aiatus ühendama naerupilk , mis tema julgus wastati . Kõrwus kohisew ja silm wirwendaw wer mõistatama see tema leid wälja , mis tema õieti ihkama , mis tema uurima tulnud otsima ; kuid nüüd , tema wastu wõtte , nõtkuma tema põlwe ehmatus ja süda andma nõu pagema . see tema tegema . küürija ümbert ringi üle märg põrand tätsate , pöörama tuldud tee tagasi , ilma et kumbki sõna olema wiiksatanud . tema hõlm olema kentsakalt kohew , otsekui peituma tema all wõidetud saak , mis tema ihnelt tõttama warju wiima . tema istuma seepeale söögituba weerand tund üsna wagusi , ristima käsi põlwe ümber , silmakorts ja suunurk arg-salalik lõbu , liige magus wäsimus . Wiima hakkama tema mõte pidama mõte kordama : teine kord edasi - teine kord paremine ! ning järgnewa weerand tund pärast tulema tema meel : mina olema seal öölaud plekktoos hapukas kompwekki - olema mina kompwek wõtnud ja tema suu peale hoidma nagu kutsikas : tema olema naerma näuhti wasta wõtnud ! - ja Ulrich kahetsema , et see tegema jääma . aga kompwek olema seal , ja Mari olema ka weel seal - ei , parem teine kord . mitte muutma , mis olema , mitte silmapilk rikkuma ! ja tema jätma kompwek ja pöörama see juur tagasi , mis olema , ja hakkama hellalt parem käsi pihu ja päkk silmitsema . nii hea olema istuma ja ise pihk waadata , mis nahk ikka wee soe kõdi tundma nagu udusulg paitus . ja äkki haistma tema see higilõhn jälle ja panema silm kinni ja laskuma pea toolitugi . näima , kui tibama tema wurruotstene õnn maha , tilk tilk järgi parem ja pahem poole . ent korraga tundma Kremer elawa liikumise-wajadu . tema meelest olema , kui pidama tema saak mujale kaugemale minema , et see uus koht waatlema . tema kärsitum helistamine peale ilmuma Wilhelmine , põllenurk käsi kuiwata . " laskma obune ette panema !" " juba ? härra pidama jo õhtu saksaal - " ei , mina sõitma siiski Särgwere ." aga " Särgwere " olema täna isewärk halb kõla Ulrich kõrwus , kõla nagu pragunema klaas . ja ühtaegu torkama tema pea tema õde wend Heinrich saama pilkenimi " kolm pinguiin ". ning kummagist nimi heitts tema põu nagu kirme tusakarwa kartus . Wilhelmine olema wee õieti uks , kui Kremer Särgwere taganema ja sõit eesmärk jällegi linn walis . milleks raudtee , wõib ju ka hobune - napilt kolmkümmend werstake ! ja tõld olema üksinda , istuma ise ise , mõtlema ja kawatsema mõnusalt häll . aga uus riie olema kapp , ja kapp magamisekamber - tema minema ju niikauaks eest . kuid ei - mitte täna enam - mitte enam jällenägemine - - ja Wilhelmine pidama ülikond kabinet tooma , kus Kremer herra wahetus ette wõttima , ehk küll tualettruum juba walmis ja kuiwgi olema . kui Mäeküla mõisnik , tolmumantel selg ja must wiltkübar pea , teenija saatel lahtine tõld astuma , mis põll Wilhelmine teatawa pühadus , misläbi tema iseenese austama , tagantjärgi haak pistma , silmama saks keskmine saaliaken inimene , kes nina ruut wastu löss wajutas . Kremer pilk olema ainult riiwaw , tema arwa aga siiski nägewat , et wahtija pruntjas suu luigutawalt liikuma . siis olema tema toos isegi leidma ? - see õnnestama lahkuja . - see olema miski , mis see weelg lähendama . - see olema usaldus , intiimsus - - ja korraga uskuma Ulrich , et tema esimene kompwek ise tema suu kukutama : hoidma suu peale nagu sülekoer suhkurt - - tema aga naerma näuhti ! ja kuna tõld aken mööda ümber nurk weere , jääma sõitja rõõmsalt oma kutsar selg wahtim , nagu olema lõbus etendus Peeter heie kuluma krookekuub pleekima pihk peale joonistama . tema ei pannud tähele , kunas karja-Toomas kriim laps , juba warakult oode seisma , wärawa lahti tegema , tema ei nägema , et hobuserautaja sepapaja eest tema teretama , ning tõllake olema teelahe juba wersta maa Särgwere poole sõitma , enne kui tema eksitus märkama . " pidama , Peeter , mina sõitma jo linn " Peeter laskma kõrwisi tükike tee edasi sörkima , pingutama siis ohi ja puristama " tprr !" kuluma weelg natuke aeg , kunnima tema kõhn habetuma poisinägu pikk kael otsas pooliti peremees poole pöörduma . " ah kas linn wõi - " linn jah , - mina sõitma ooste linn ." " ah kas ooste wõi - " ja , ooste , - mina sõitma täna ooste linn , mitte masin ." " ah wõi mitte masin - ja Peeter rippuw lõug wajuma weelgi alam , kuna tema wäiklane pea kuklaauk ulatawa kutsarikübar sügawus nägu aeglaselt jälle ettepoole wiis . Peeter saatma pikk silitawa pilk ruun terawatest selg üle - see ei olema sõit - wai ainult parem tööhobune - ja kohmama siis wõrdlemine järsult : " aga mol ei olema kaer kaasas ." " kaer wõi linn wõi tee ostma - mina andma sina raha ." Peeter hakkama juba ümber käänama , wiitles aga jälle . " aga mol ei olema oma leib ega raha kaasas ." " eks mina andma siis sina natuke raha ." " ah moll wõi " " nojaa , - ega sina ’ s ööseks linn jää - puhkama ja minema kohe tagasi ." olema siis nii kaugel , et sõit õige tee ja sealt linn poole wõi algada . neljas peatükk Herra von Kremer wiitima Tallinn mõnus pühapäewa ära , käima Kadriorg jalutama , kuulama Badesalon ’ is muusika , sööma Hotel du Nord ’ is õhtu - ikka üksinda , sest wend Heinrich olema Särgwere , ja wõõra selts järele ei tunnuma tema wajadu - ning magama mõlema öö kuninglikult waikne sissesõidukorter , mis tema Särgwere oma kokku Laiale uulits olema üürima . ainult kawatsema ei saama tema miski , nagu tema tulema lootma . tema kawatsemine olema lugu ikka nimelt nii , et otsus sigima ei tahtma , sest et mõte , waewalt koondama , lähem järelwaate tuba lend pistma nagu püütud kärbes , kui pihu praotama . ent Mäeküla mõtlema tema katse jätkama , ja nõnda liikuma tema esmaspäewa peale jälle siin , õhtu endine wiis lahtine aken istuma . ööpikk olema kapsaaed tagant ära lendama , tema asemele aga kägu ilmuma , ja see wirge monoloog tegema tema ergutawat säru : kaasik elama tema nüüd wäike mõttekubjas . õieti teadma tema ju , mis tegema , ja olema kindel , et see tegema ei jääma . tagasi tema enam ei saama - see tunne olema tema tõetunne kaswanud . muidugi pidama tema meelehea mõistma , aga tema ei olema ju mitte nõudlik siin loodus rüpp , liiategi see saun , eriti see siin sooweere , kes kirik minema üksteise king ja rätta laenawa . ei , see täpp ei tegema wanaherra mure . kuid seal olema miski muu , mis wäljawaadet tumestama , mis märklaud hämarus loor , ning see widewik tuksatama wahel nagu hoiataw näpp üles - hoiataw wõi koguni ähwardaw ? Kremer arwa esiti , et see ehk kõrgem käsuõpetus ühendus seisma , ja juurdlema järgi . aga tema rahustama ise warst , Nitimur in vetitum ( niipalju olema tema Toomkool Ladin keel wee tall ) - sest see olema lihalik . kui see seal paks raamat , mis tema õhtuti lugema ning kaunis tundma - kui tema , ja kõige suurem ning tugewam see , otse pühadus pale ees seisja walitud - kui tema aina inimene olema , kes kõndima komistama - mis siis kõnelema nõdruke nagu mõni Ulrich von Kremer Mäeküla - mis kõnelema ussike ! sest milleks olema siis usk ja mis kahjatsus ? keegi ei komistama ju meel , keegi ei kukkuma üleannetus pärast . kes Ulrich von Kremer minewikus üle waata , kes see õige pikk katseaeg proowiwa pilk alla wõttis , see pidama see ära nägema . enam . tema pidama tunnistama , et Ulrich von Kremer kõige wäetim killast ei olema , et tema wõidelnu olema kui mees . aga kõik siin ilm olema piir . korraga ei saama enam . muudkui inimene pidama alandlik olema ja päästeankurt mitte silm kaotama . ei , siitpoolt see eksitaw näpp ei tõusma . tema kordama oma paks raamat üks ja teine lugu , üks ja teine õpekoht järgi lugema , ning leidma iga poolt kinnitus oma seisukoht . ei wõinud ju teisiti olema . isegi lause mis tema enne pisut teisiti mõistma , pöörduma nüüd , lähem ja sügawam uurimine , mõte tema poole . aga kust tema siis tõusma , see näpp ? kägu kukkuma ja Ulrich jõudma aegamööda jälk . Der Anstand . Der höhere Anstand . sina olema Ulrich von Kremer . Waese saunamees naine salaja ära petma , tema selg takka - see ei kõlbama . nõnda tegema , aga sina ei olema mitte see wõi teine . kuhu sina see ometi meelest wõi jääma ! Suurpalu Radeck ’ gi - tulewalge waadate ja waljuma mõõt mõõde auliselt mitte just mõni hiilgus - tema laskma eit pigem tõsi tunnistama , kuigi alles hiljem . ei , Ulrich , sina pidama talitama kui aumees - saunik ees kui tõsine aumees ! ja mitte pärast nagu Radeck , wai ette : pea Tõnu lihtsalt kokku leppima - jawohl ! Kremer rind minema kerge , tema otsiw hing hoidma tõsi pihk . ja Radeck ’ ist olema tema üle . aga see olema parem ka muu pärast . tema olema ju terane see laps , ja mitte suu peale kukkuma . kuid minema teadma - kogemata - mõni tühine asjake - mõni kõrwaline juhtumine - - saladus olema sabasi , mis otsapidi wahe wälja ununewa . - ning tema jälle - see mees : minema tundma inimene ! pea nägema wagane ja mõistlik , aga kui wihastama , kui tigedus põu pugema - kes ette wõib teadma , tema ise ka mitte ! siis aga : mõni kiwi öösi aken - õnn wee kui mitte tükk tina - wõi punane kukk katus ! see ei wõi kunagi uskuma , kunagi täiest uskuma ja usaldama - see olema ikka üks wimm meiesugune peale ! nii aga : kui kõik õiguslik ja seaduslik , kui kogu wahekord legaliseerima - hakkama siis wee üks üks wõi teine teine hõlmama ! siis wõib haljas riistake öölaud sahtel kas wõi laadima seisma . - - teadagi , see eest tulema tema tasu andma . tema pidama sest tulu olema - tema nagu teine . Huw tasakaal sisalduma rahu tagatis . Kremer olema aga weel sugugi selgus , kuidas see asjakülg korraldama . tema wõttima ise aeg ja pidama aru . ning jällegi pääsima Ormuzd tema rind Ahriman üle wõidu . Wälja minema eeldus , et tasuandja mitte rikas ei olema , hakkama tema kawatsus kaunis madal peale . rent kinkima , nagu Radeck kuuldawaste ? - aga seal olema täistalu , siin ainult kuuendikukoht . - küla siis kuuepäewane ? - aga see olema tema ainult kolm ja üks rendileping ei lõpma nii pea . - mõis wõtta , - Peeter asemele kutsar ja tallipoiss , - muidugi parem palk ? - aga naisemees korter puuduma , - alttuba paar kamber olema tema pagin täis , paaris , wallaline ja laps , ning pesuköök ühendama wihusaunaski elama üks poiss lesk ema . - - kahju , et kõrts ei olema - ja , sest olema kahju ! mis siis olema wiga : päris tawalik rent sisse - nägema küllamees pealegi ! aga mis parata - naabriwalla kõrts otse piir peal ja kirikutrahter mitte kaugel teine pool ! - - Wõi tegema ehk sula ? - kõige lihtsam , kõige puhtam - mis ? kuid ei ! see mõte tõukama kohe wastu , ja tugewaste . näima ju nagu kaup - nagu öine kaup linn uulits wõi teadma asutus . ei , see mitte , ei kumbki sula - ei kumbki paljalt pihk , leiduma teine worm ! - - ja ülepea , Ulrich : ära olema nahkjas , ära tingima ! sina olema rikas , aga ka mitte waene wõi ihne . määr tema , mis tema õnnelik tegema - õnnelik ja tänulik ! aga mis siis näitus ? noh , hm - kuuld koht sügis müük ! tahtma see küll alles paar aasta pärast tegema - see ise palwel - tema olema siin ju nii kõhnake kõik , aga wõi ka kohe , see olema sina õigus . ja siis üks kingitus noorpaar - mina pärast üks wäikem ! sest wähemalt pool wana ostja ei saama , see olema kindel . nõu meeldima wanaherra , ja tema pidama tema tükk aeg kinni . aga seal kerkima kaaluwa mõtlus wahe . mis siis , kui ühendus pide ei olema ? kui aasta wõi paar pärast - ükskõik mil põhjus - lõpp tulema ! tema kui mina - inimene olema kõik kolm - - kuid seesama pilk pistma Kremer miski pea , mis tema silm suur weda ja käsi põlwe peale laskma laskuma . ise kähwas iste . kord . ainult nõnda . see olema alus , mis kandma . ja tema meelest olema , kui awanema uks ja sisse astuma tuttawalt ja koduselt naeratama see suur laps . nii olema aus . tegu olema kõrgus . mitte igaüks hool ei uskuma säärane elusoon , pealegi rahaline tagatis , sest kust tema see wõtakski . otse hea õnn peale , täis riisiko ! asi nõudma nimelt enam anne ja oskus kui pealtnäha wõiks arwata , ja Tõnu , tossike - - aga olema - mina mestame ! ja tema külg ! - mina uskuma ( herra von Kremer naerma ja waatas kentsakalt parem ja pahem poole ) - mina uskuma , tema wõiwa rahul olema , kui tema pilk Jaan peale lööwa ! tema wõiks tänulik olema - ja tõepoolest , see tema wõiks ! - - tema hakkama tõeleidja ärewune nurk nurk sammuma , käsi püksitasku ja turi kõrgel ; mõni üksikkarwake pealagi mängima tuul liigutus . - - teadagi ; aade teostus olema oma kisk , ja kaunis tüse . Jaan tulema kautsjon tagasi maksma - kautsjon ja ette wõetuma raha . Wiima wõib ehk wähehaawa kohe hakkama kahandama ja kui sügis rikkam rüpp , siis olema jüripäewa tasa . kuid kautsjon - see nõudma iseäraline operatsioon , ja mitte kerge - paraku mitte kerge . - - aga olema - mina wõtame see ohwr kandma ! tema jääma peegel ette peatama ja waatas julgelt teine Kremer silm . tema tundma , et tema wahel nüüd üksmeel walitsema . ja seesama seis täiendama tema oma mõttekäik lõpp . - - Jaan muidugi minema ära , siis andma Kuru kuuendik tema . see olema wee peale kaup . see järgi olema mõni maia olnud . - ja kui mina wee edaspidi lehm rohkendama , siis - - na üks sõna : Der Vorhang kann ausgehen ! tema wõttima kepp ja kübar ja minema jalutama . aga eesriie ei tõusma ja Tõnu ei ilmuma . puuduma kutsuja . Kremer lükkama kutse päewa päewa edasi , teadma , mis põhjus . ehk olema siis see , et homme parem näima kui täna ja ülehomme weelgi parem . üks hommik silm tema männik all Tõnu ja hüüdma tema . aga kui mees tulema , olema hüüdja miski ütlema . " ah tühi - meel minema !" Tõnu arwa , et ehk wõlg , ja ütlema : " mis mina wajaka jääma kewade - eks mina tasuma suwetöö ärra ää ." " ei , ei , see olema miski muu asi ," wastas saks juba minek . " ehk astuma üks õhta kunturi sisse , küll mina siis ütlema ." Tõnu astuma " kunturi " - see olema Kremer herra kirjutuskabinet - teine päewa õhtu sisse , tulema aga wist wara , sest saks andma üsna mõtlema , enne kui teadma peale hakkama , ja siiski küsima ainult : " ah soo - kas sina Reemet kahahein pärast juba rääkima " " Reakisin küll ." " no kust tema sina lubama " " eks ike soo , kust mujalt ." Wanaherra wahtima aken wälja ja mõmisema miski , kuulduma peaaegu nagu : " Wõiks kõrgem saama ," kuid see peale wanduma ei wõinud Tõnu mitte . ja siis ütlema korraga : " kuulma , Tõnu , sina wõiksima õige sügis mõis põld ligidalt kõik berberitsipõõsas wälja juurima . Särgwere ärra lugema üks raamat , et see olema wilja wäga kahjulik . see alatagi kõrrewilja see roostehaigus külge ." " aga sügis tulewa korudnik linn ja maksawa mari eest ärra raha ." " ah see kurgisoolaja ? mis tema raibe mina maksawa ! kahju kümme kord suurem . Wõi jo peale akkama , kui tema tänawu ära olema käima . agu wõta oma ." see olema kõik . ja sügis palju aeg . Tõnu ei mõistma , mis häda tema see paburits juba praegu olema . - - Järgnewa päewa elama Ulrich loiult imelik umbne tusk . tema ei saama ise aru , miski tema pidama ase ära olema . kõik olema joones , ja ometi mitte ! süda olema walmis , ja ometi mitte ! tema ei nägema enam miski näpp , ei hoiatawat ega ähwardawat , ja tammuma siiski paigal . mis see wõis olema , mis see weel wõi olema ? häbenema tema see ? see mõlema ja muu ? ei , wastas tema naeratus , mis põlgtus liiga kaugel ei olnud . tema ja tema kõik siin - tema wõi tema mõtlema , mis tahawa , see ei tegema tema soe ega külm . tema pärast olema tema ennegi olnud ja tegema , kuidas ja mis ise hea arwa , muidu pidama ju hobune ja wareseidk häbenema . kolm hing ainult ei tarwitsenud see see teadma - see kolm Särgwere - see kolm pinguiin , ja see teadmatus hoidma ei wõinud ju raske olema . aga Kremer herra istuma lahtine aken ja meelisklema edasi , ehk küll kõik joones olema , ja tema mõtlemine ep olnud enam õige sigi , sest et kukulind kapsaaed taga warst waiki jääma . Wist lendama see jälle kuhugi ööpik asemele , ergutus laulma mõni muu wisawõitu peale . kuid kägu tulema asemik . aga see ei laulma , wai naerma . tema möhitama all soo naerma , nagu nägema tema sealt mõni ennenägemata narr . Mäeküla saks pidama tema esite lind , sokuhääl lind , hakkama aga wiimatt uskuma , et see inimene olema - inimene wõi mõni sarnane elukas . tema arwa tema sagripea ja kikkhabe , tema tömpnina ja peiarisilm nägewat , ja kui tema pilk teritama , siis selitama wee mehike sõrg ja sarwemuks . nüüd lööma Mäeküla mõisnik rusikas aknalaud ja tõusma üles , kumbki kihw põsk peal otsuskange teowõime . pilama tema ise ei laskma . tema ei saama aga weel tegu asuma , tema mõõtma hoog wõtte alles oma neli tuba ühine pikkus , samm , mis raudne kõma olema . Sea lõgistama kuskil link . Kremer minema ja awa . kabinet läwe seisma Mari , korwike käewarre . " mina tooma ärra muna , aga köök põlema inimesehing , uks olema lukk ." tema waatas saks suu , mis lahti olema läinud , aga et sealt wastu ei tulnud , siis jätkama seletus : " ehk ärra wõtab ise wasta , mina põlema aeg ootama , pidama kirikupood minema ." ainult käsi tähendama tema , et tema sisse astuma , ja kui see sündima , waikima tema weelgi nägu . Kremer olema tõene pisut agrane . tema nägema Mari esimene kord parem riie ja nii puhas , nii imepuhas nägu . silm see puhas nägu tulema säärane selgus esile , et sinine kristall must tera ümbert wõi lugema . Päewatuski olema maha pestud , nii et kael ja lotike lõug all ainult wähene warjund wõrt walgem paistma . miski perutawa pidama ka wärw olema , mis noorik pea ja ihu kandma , kuigi see nägija waate ees wahetumalt üks walgu ebamäärane udu . selgemalt teatawaks saama tema üksnes tumepunane tanututt , sest see õõgus nagu üksik süsi kollakas tuhk sees . et miski tegema , wõttima Kremer Mari käewarre korw ja jääma see sangapidi kaks näpp otsas õieli hoidma , nagu sisu raskus kaaluma . " mina tahtma korw tagasi saama ," tähendama Mari tema omane wälgatawa naeratus , mis sädemesarnaselt ühtlane tõsidus seest hüppama ja sinna jäljetult jälle kaduma . " tagasi - - soo - - na , siis laduma tema siia - - Kremer pistma korw pahem käsi ja hakkama parem muna paarikaupa kirjutuslaud ridama . aga wist olema tema tegew käsi ennatlik , sest üks muna kukkuma maha . mõlema isik waats see järgi : juba tekkima wanaherra saapanina ette suur kullakarwa silm . ainult pillaja naerma , wilge puna põskil , pealtnägija aga jääma tema oode wastu üsna tõsine . " lubama ," tähendama noorik , wõttis saks korw ja laduma muna rahulik wäledus roheline kalew peale . " Wiistei paar - - see kokku ." tema näitama näpp põrand . Mari mittenaermine seesmiselt kinnitama , suutma herra von Kremer oma sõna teatawa naljakirme peale panema , kui tema maha waadate küsima : " aga mis mina see tegema ? " mina wõiks ära koristama , kui - - noorik lööma pilk ringi . " ei , ei - mina ütlema aga nii soo , - küll Wilhelmine koristama ise ." " ehk minestama ää , kui nääb " " küll mina äratama tema jälle elu ." ettekujutus see äratamine näima wõimsalt Mari naerulihakne liigutawa , sest nüüd walgustama wälk laialt ja eredalt iga jooneke tema puhta+kspestud pale . tema silm särama , ja harwa hammas tulema nähtawa , ja rohke rind ilmutama peidetud elu . see aga olema miski , mis Ulrich teadwust kahandama . ainult undamisi mäletama tema minut hiljem , et tema Mari suurem raha pakkuma , et see tagasi ei olnud andma , ja et tema paber tema siiski pihk pigistama , wist kogelema , et noorik ju edaspidi jälle muna tooma . selgem meel olema tema , kuidas tema uks awaja käewarrest äkki kinni kargama ning hääl , mis tema ise wõõra , walju karus hääl käsutama : " ütlema Tõnu , et tema homme kunturi tulema - - ütlema , et tema juba täna õhtu tulema !" Wiies peatükk Kui Prillup " kunturist " tulema , ei targenud tema oma puudlinägu tunne+tekohane ilme andma , niikaua kui herrasmaja aken liig ligidalt tema selg waatasi . tema hoidma õlanukk kõrgel , pidama maas ja pikk koiwa pugewa kõnd . alles paarsada samm pärast wahtima tagasi ja naerma . astuma siis jälle , wahtima jälle tagasi ja naerma jälle . see sündima wee kolmas kord ja põhjalikumalt , kui Prillup sarapik äär mööda kink jõudma , mis Kruusimägi kõrgendik algama . siis ajama ise täis pikkus , tunnistama tükk aeg tõsiselt ehama punawat maja , kiskuma , hammashuul , mõni ettewalmistawa lõust ja laskma siis wabisede miski walla , mis imelik sarnadus olema siil podin . ja see kugistama wahe , käsi kramplikult niue ümber : - - nali ! - - nali ! - - Waja kõik reakida !" Prillup sammuma alles edasi , kui tema walingu täiest wabanenud , ning minema lööma märg silm ringi , kas ei nägema keegi , kes hakatus tegema . aga tee olema tühi eest ja takka . põsenukk ulatawa rõhmane karwandik püsima tema suur naer jäänus wee kauaks muigewirwendus , kunni üks uus mõte see ajutiselt kustutama . - - Wõi kelmas teine ? - - tahtma aga nii narrima ? - - noh , et liiga noor wananässike ? - - et mis tema peats wastama ? - - et kas pätajalg , kui kuulma - - tema wahtima wildak peahoie pastlanina peale maha ja laskma ise uueste kõik mälu läbi käima , mis tema kuulma ja tähele pannud . Nähtawaste jõudma tema aga otsus , mis wahe wilksatanud mõte pelg ajama , sest juba lööma tema karwane palg jälle lustakalt loitma . korraga pistma näpp habe , tõstma niiske tort nina alla ja nohistama nuusutama - - " Äm - - äm - pagan märjuke ! ise nagu susla , aga nägema , mis rõngas tegema süda all !" - Prillup olema kontor kaks õlleklaasitäis portwein jooma ja suu pühkimata unustama . kuna tema nüüd naerukil wärawa poole lonkima , parem käsi pöial otseti südameauk , kus peremees märjuke lõbus rõngas tegema , ning kindel otsus pea , kuntur kuulma hull nali soojalt lähemale wastutulija jutustama , et teine saama naerma , juhtuma tema äkki miski , mis tema ise aru ei teadma andma . tema keerama tee kõrwa , ning seal , kus kolm üksik kaharmänd kink liiwane rinnak kaswasi , seal wõeti tema järsku jalg alt , nii et tema seliti täis pikkune kidur muru langema . piim ! Prillup jääma eha sisse wahtim , pärani silm , wagusi kui nott , käsi risti pea all . Taewakaar kudema wee igakarwa punane ja igakarwa kollane , üks pilwerüngas keset kaar , kuju poolest nagu kahepea must wapikotkas , olema nii herehiilgawa piirjoon , kui seisma lind awandus ees , kust taewariik sära tema selg paistma . Weel teine taewaloome nihkuma lõuna kumawalda , mõni sarnane maine , mõni wõhiwõõra , ja lööma serw loitma , kui kotkas kohta jõudma . kuid aegamööda halenema hiilgus , wärw wõts ikka enam tuhm sekka , ning Tõnu palg olema wiim sinine kui willisurnu . tema aga pikutama edasi oim liigutama . käsi ja kael mööda wila wäikne must sipelgas , sest pea olema tema see praoline pesa ligi sattuma , ning üks widises praegu habe ja huul põigiti üle . Wiima ometi tundma Prillup kõdi , häigas paremalt ja pahemalt poolt ning tõusma istukile . siis wehklema räpakalt silm eest , nagu sääska tõrjuma , ja hüppama püsti . ja nüüd mängima tema karwane nägu jälle miski endine naer . aga kui tema tee tagasi jõudma Ots wanamees eel nägema kõmpiwat , kimp rehawarrepui õlg , ei tõtanud tema tema mitte järgi , ja kui tema wainu Wäike-Jüri-Krõõt wastu tulema , ei olnud Tõnu ka tema miski rääkima . tema sammuma otsetee Prillup wärawa poole , nii iseenese , et tema kiik süld kaugus mööda minema , ilma Pajusi plika teretus tähele panema . Wärawa keksima tema Kaaru wastu , mitte ainult saba , wai poolt keha wäntsutades ; tema paljastama naerma oma walgei hammas ja turtsuma kõik hing . aga tema olema tulija must ega walge lausuma , ja tasu saama tema ainult , et peremees seespool wärawa tema peale maha jääma wahtim . kuid see aineti wahtimine suur silm ja püsiw paiga+lseismine tunduma Kaaru warst õudne , nii et tema parem arwa widewik kaduma , mis tuhatolm peenus üle õu wäris , joon terawus nürima ja kuju jämendama . Prillup tahtma juba tuba poole pöörama , silm aga siis kolm hall kogu ait kõrwa aed otsas , ja minema sinna . nagu suur öölind kaks poeg , teine teine tiiwa , ligistikku koos , istuma seal Mari Juku ja Anni , kõik nokk soo poole sirgu . " mis ime sina siis õige wahite " naeratama isa . " mina kuulama , kuda Tapp rahwa jutt ajawa ," wastas Anni sosinal , " olema aga wait !" Õre , jahe õhk olema tõene nii hingetu waikne , et sealtpoolt soomadalik , Kruusimägi kõrgus kallastik , mis lauk Tapp küla wõsawöö wahe must , inimlik häälitsemine wõi kuulma - nii üllatawa , naerune selgus , nagu seisma nägema sõneleja lähem põõsas taga . küll jääma side sõna wahe enamaste umbus , nagu kaas panema taguma peale , pudenema aga ka mõistetawai lause ja sõna , mis lüli eelmine weidra mõte andma . kuid kolm kuulaja ei naerma imelik komme mitte , kõik suu ja silm olema põnew muutumata tõsidus , ainult et laps ema wahe õpplik nägu waata . nüüd tümisema nägema wanger , nägema hobune puristama ; keegi köhima ja keegi wilistas , kusagil määgima lammas ja kusagil kähwa koer haukuma - kahtlane , kas maapind wõi õhk , kas ilmsi wõi uni . ja kui ajuti iga kahk kustuma , siis olema , kui kuulma teine ja iseenese mõte . - " söök olema laud - mina sööma juba ," tähendama Mari pea pöörma . " kas sina siis wee ei tulema " " küll mina tulema koa ." " mõni uudis nüüd - wõite jo teine kord jälle - " minema aga , isa - sina rikkuma mina kõik ää !" ütlema Juku . - Prillup olema juba säng , kui tema tulema , aga weel ärkw . laps jääma tuba , tema magama seal . Mari hakkama kamber laud koristama . kas pidama wõi mitte ? waakus Tõnu tekk all . tuba jääma waikse , uks tõmbama kokku , Mari ronima wood . noh nüüd , mõtlema Tõnu ja tõmbama nägu juba naerukile . ent sealtsamast lööma Prillup silm ette , kuidas tema kolmekesi aed otsas istuma ja Tapp küla hääl kuulatama : miski kartus wajutama tema näpp suu peale . tema jääma ootama , ehk küsima ise , mis wanamees tahtma . kuid Mari ei olema uudishimulik , tema teadma see , ja nii ootama tema lootmatalt . tema kuulma tema haigutawat , ohkawat ja soiku jääwat - soe selg tema puus wastu . ning siis algama ühtlane nohin , noor ja magus . ja Tõnu oma kõik räägitawa hull nali jääma üksi kogu öö . tema weeretama see üks peanurk teine , kunni hommik koitma . siis aga tõusma kawanenud otsus säng . tema tahtma kõnelema , kui silmapilk päri olema , kui nii näima , et nali mitte suisa nali ei wõeta , wai see , mis tema olema : nali küll , kui just tahtma , aga ka mitte nali , kui jälle teine , wiis tahtma . Wõib ju tõene mõlemi pidi . kui ei , siis ei - kui ja , siis ja ! mõni asi nüüd , kui nii kukkuma ja mitte teisiti ! olema ometi reakida . - ja nõnda laskma päewa mööda , mis paras olema ja walima järgmine , mis paras paistma . see olema nimelt pühapäew , see olema puhkepäew . puhkand inime olema mõistlik inime . ja kui tema kahekesi lõuna sööwa - laps sööma ja lippama kiik - ja kui Mari jutt olema lõpetama lehm , kes kewade pidama jalg tõstma ja kes ikka wee piim ei tahtma andma , sest et liiw ja kruus karjamaa-raadik sööma ei sündima , siis tõmmab Prillup habe itsakile ja ütlema : " no , kui mina pailu piim pidama olema , siis tee aga , mis mõis wana himustama - siis wõime piim sees ujuma ja wõi sees püherdama ." Mari tõstma küsiwalt silm , Prillup hakkama podinal naerma . " ja , ja , pärima tõsi ike - jumal püha nimi ! - - reede õhtu - teadma jo - - ise tooma wee sõna - - " noh , et tema koa üksik inime - ei käima wõerusel ega jändama püss wõi ooste - koer põlema teine - et õhta pikk ja igawa - et mis siis nii olema - ja tema wõtaks Jaan käsi piim ja andma mina - Mari olema tõsine , tema waatab pisut kõõrdi . " kontraht lubama teine heamesi kohe kirjutama , kui aga sina ( Tõnu hammas wälguwa rõhmas karwa wahe ) - - kui sina aga ise - ja Kuru saama koa mina kätte - - - Mari wõtab pihutäis kartulikoor ise eest laud ja wiskab tema nägu . suu olema tema miski juur lisama . see olema nali maetud . ühte ja teistpidi . Prillup silmawalge kisuwa tõmmu , tema pilk kustuma , habe rippuma tema kaks hall koor . " sina pidama täna wist toober witsa peale panema ," ütlema noorik wiim ja tõusma laud . Tõnu lõpetama . " ja , ja , küll mina wõtan warst käsile ." tema pühkima suu ja häigab koor habe . " tühi teadma - kuluma õige korraks jälle silgurand minema - - wintske ja tulisoolane teine , ja ega see seal tünnipõhi enam kuigi palju olema - - " eks tema olema praegu nahkjas ." " nahkjas küll , aga wärske kala ike wärske kala ." Prillup tatsama uks poole ja läwe ees ringutama wõimsalt . tema süda olema korraga imekerge . ja nüüd podisema tema naer kurk , mis karge ja selge olema nagu lättewesi . " totter läind ! - - nägema isegi , et totter läind ! - - maks sina narr pärast pahandama - - Mari talitama rahulikult laud kallal , selg mineja poole . Wööt päike kuldama tema kukal , ude liiguwa ju püüawa nõrgalt . " ja mina - - nägema , alles täna - alles täna hakkama lorama - niisama naerupärane - et mis siis olema - et mõni asi nüüd ! - ütlema jo koa suu sisse , et wõi siis ärra tohtima wanuig weel - - kurat seemiskar nihuke !" lõpetama Prillup ja astuma uks . olema nimelt silmapilk , kus Mari ei maksma wastus ootama . aga kui Prillup õu olema , kuuluma lahtilükatud kambriaken muretu laulusumin : " kui talwe ajal meri jää - - Esmaspäewa peale niitma soo , hein olema kõwa kui traat , kõik ilm sagine wikatiluiskamine . Prillup lööma lai kaar , sest käewarre olema tema koiwa palju lühem , ning jõud jätkuma ja tuju kah . olema ju mõnus tunne jagu waremalt walmima saama kui mõni teine ja kodu minema - päewatera weel soojalt selg . õieti tundma tema see alles tänawu mõnu , ja teine mees naerma , et nägema ike kohe , et Prillup pulmasärk wee selg ( naine nimelt mõisaniit soo ei olnud , see tulema pärast loog wõtma ). ja Prillup naerma wastu ja kelkima noorik noorus ja nöökama Wäike-Jüri , kes eideke juba krimpsu kuim . Prillup meelest olema , kui olema tema oma elu wee kunagi nii rahul olnud . ent mõni päewa pärast lööma Tõnu tõttuma lonkama . tema luiskama ülearu sagedane wikat , panema ülearu sagedane piip ning aplamine pidama waheaeg , mis miski nähtawat tarwe ei olnud : wahtis lihtsalt padu ja oja ja sügama kukal . ning õhtu witsima nii aeglaselt Kruusimägi poole üles , kui olema tema Mari asemel naine kodu - krimpsus nagu Wäike-Jüri Krõõt . ja siis tulema õhtu , kus tema otsetee kodu ei minema , wai wikat mäerinnak põõsas pistma ning aiaäär ja põllupeenar mööda ringi suur aru poole kuuka , kus mõis wälja ja aas wahel , tee poolt wastud mõis karjamaa , Kuru kuuendik koht ase olema . Prillup ei teadma isegi , mis tema siit õieti otsima , aga nägema jalg wiis . tema hiilima esite wõsa warjul - ilm olema pilwine , hämarik alganud - Kuru hein ja põllumaa wahe ümber , ronima wiim üle kiwiaia karjamaa ning jääma seal üks kink , kust waba talu õu wõi nägema , kutispuupõõsas alla küllima . käsi olema tema wee salgake lihawat odraora ja mõni pikk haljas rukkikõrs Kuru nurm . talu õu olema sebiwalt liige : perenaine tulema tuba leiwakott , tütar ait piimalähker , poeg nooruke rehealt heinakess . kõik paigutama piimaankur koormama wankr , mis raudjas ruun taga wärat peatama . sättimine olema tegemine , sest peale wõikast ja ankur täitma ruum wee kaks wasika , kes pea suur nõutult liikuwate kõrwa põhk seest üle tagumine otslaud paistma . ja siis ilmuma Jaan ise oma weerlewa nutt , walge rätt kael , must säärsaabas jalg , linnapiits käsi . tema hüppama hooletult peale , hüüdma üle õlg wee üks käsk , ja wanger weere sahinal liiwane tee mööda minema . Wara hommik olema tema linn ja koorem muutuma raha . piim , wõi , wasika - paar tund saama kõik krabisewa paber ja kõlisewa hõbe . ja see nõidus korduma kolm ja neli kord nädal . ning waheaja kaswab kodu leib oma ja leib loom . Prillup wahtima wankr järgi , rukkikõrs suu , odraora pihk . kõrs näkitsema närima , oras niperdama õõruma . Wiimas saama tema näpp märg , nii mahlakas olema harjas leheke , ja tihke lõhn imbima nina . tema tõusma alles üles , kui wanger kaks wäljawärawa läbi olema ja Kuru Jaan must müts tuhisema suur tee nõtku kaduma . paar päewa hiljem siginema Prillup kitsas ja kõrge kogu piimakamber lahtine aken . õieti mõistma see nimi kaks waheuks kaudu ühendama kamber : tagumine hapnema piim , eelmine tegema wõi . nüüdki wänta Kuru perenaine ees wõimasin , kuna Jaan taga soe toober tühjendama . plika-ealine tütar uhama piim tema toop pütt ning tema paigutama see ridamisi awarate riiul , mis neli kord sein külge ehitama . Reemet emand ja toober tooja olema juba läinud . " tere lõuna , ja jõudu !" Jaan ei olema ruttu sääska wastu teretama . tema tundma Prillup hääl ära , ei pöörama seepärast pea , wai tätsab see laudis poole , mõlema räpane pöial nukk piim sees . alles tagasi hoowate riiwab olema pilk aken tekkima warju . " tere ! - Liisu , ulatama tühi !" Tõnu toetama õlg keskpuu wastu ja jalutama silm ühe ja kahekordistel pütirida . tema karwane nägu olema kosiwalt naerukil . " Nät seal - sina jo küll ja küll see kaubake !" tema nuusutama kuuldawalt , nina õieli : " ais nii , et panema inge kinni ." " Wõi enam olema - wõiks palju enam olema ." " minek siis nii iga " " kus tema peaseb ! Apu piim suweaeg - ja Mäeküla oma liiategi !" " Wõi see peale olema maias teine " Kuru tõstma nina ja silm . esimene punama ja kestma päike põletus ja olema ots imeteraw , mõlema teine sirawa sinine ja tillukeselt nagu linaõile . " kas sina ’ s ei teadma wee , et Mäeküla piim kuuluma olema " " Waata !" " Turu , sina kullake : aiwa Mäeküla ja Mäeküla ! - Mäeküla saama puder , teine apu wett ! - kaupmees muidugi koa - - mitte nii täis , Liisu !" " Wõi mina kihwamees lehm nii iga piim " " lehm ? - - eit , kas kuulma - tema arwab , et lehm !" Jaan naeratama üle pütt wõikamber poole ; see naeratus olema isewärki hapukas nagu ikka ja wiib sinisilmake lai lage nägu peaaegu kinni . " nii palju teadma sina mehike ka ollender asi !" " ei noh , piim pidama olema paras apu ja mure , eks see teadma isegi ," parandama Prillup , " ja ega lehm apenda , wai ollender apendama ." " see arwame mina ." Jaan wiib pütt paik , äigama särgikäis triibuline west ja tulema nina urgitsema tagasi . " aga wõi siis nüüd piim peaasi olema , kui see wa kullakarwa sawike ei olema !" " Noojaa , ärap see sina kuuluma olema " " ega kaewatama tohtima . küllap see linn keel suu olema . Saks teenija päris kõwa käsk : roos wõi - roos wõi - nael olema Mäeküla roos peal ! see ei olema pett ega miski muu wõerane maik . - Wiiu , kui sina suur kernu koor waia - panema õige tähele , kas seal mõni iir sees ei olema , sabaots nagu paistma !" tema wajutama pöial jälle piim sisse ja pöörama riiul poole . tema naiselik-ohter istmik ja lüheldane reisa katawa ilmatu lai woldika püks . kodumail kandma Mäeküla " ollender " pastel . " aga sina ütlema wähe olema - ike wee wähe olema " - Tõnu pilk tegema uus osawõtlik tiir üle pütirida ja riiwab ka uks wahe paistwai kooreanum - " mis siis muu : las wana muretsema udar juur ." Kuru ei wasta tükk aeg ; tema olema mõni seinapoolne pütt prussakas leidma ja õngitsema tema näpp wälja ; paksupiimane surnukeha pilduma endamisi siunama aukline sawipõrand . " las muretsema juur - iga ütlema , las muretsema juur , aga wõi lehm laat muidu andma ! siis ostma ise ja too tema kinkima ." " no olema jo kuulma , et akkama rohkem põllueina pidama ja siis ostma juur ." " jaa , kullake , miks mitte , kui aga Kuru Jaan kriidikassa raha andma !" hapukas naeratus , mis Jaan üle uks perenaine saatma , olema seekord ümaram ja paljastama tema walge terwe talupojahammas sinakas huul wahe . " siis wõiks ka uus laut ja tall ehitama ja mõis teine kord peale tegema - miks mitte - miks mitte !" jutt tulema tõke , sest wahesein taga olewas perekorter puhkema karjasenaine " wiimane " äkitselt karjuma , kui näpistama tema tuline piht , ning warst huluwa paar eelwiim ühistundlikult kaasa . siis lööma wee kiunuw naisehääl nagu pikk piits sekka . Prillup tahtma nüüd wõimasindamine pealt waadata ja Kuru perenaine eriti teretama . tema astuma ümber nurk , et esiruum teepoolne aken wabamalt sisse nägema , leidma see aga kinni olewat - wist tolm pärast , sest siit olema palju möödakäija . õieti wõiks tema juba minema - tema olema rohu-aed taga saaduweol ja kulutama oma lõunatund - ei näima aga raatsiwa ning pugema haopinu ja turwariit kõrwa otsmine aken tagasi . Hulumine ja kilamine sealpool sein hakkama raugema . Tõnu toetama küünarnukk ja otsima , mis ütlema . " aga kui sina teinekord soe aeg - tema olema jo jumala-mage ja kuiwal - kui sina see roos nael , sest kullakarwa sawist " - nimetus näiksema Tõnu meeldiwat - " kui sina mõni neljakandiline nael juhtuma järele jääma , mis sina siis tegema " " matma surnu maha ." " matma surnu - - " " nojaa , matma maha - mis surnu siis muu !" tütar siin ja ema seal hakkawa naerma . Wiimane ilmuma läwe . " Ää kuulagi - see olema nihuke piimamehekeel . tema potsiwa witsik , mis järele jääma , ja müüwa köögiwõi pea odawamalt ära ." " ah soo , ah soo - nüüd olema naerukord Prillup käsi - " lauawõi olema siis niikaua lauawõi , kui tema lauawõi kast seisma ; matma aga witsikk , siis olema käuhti köögiwõi - - ja Tõnu kitsas terawa õlg wõbisewa , tema karwane suu olema pärani lahti ; Kuru oma ei mäletama , kas tema tema kunagi nii lõbusalt olema kuulma naerwat . " no aga - wõi see siis nüüd igaüks tihti juhtuma ," kuuluksema seepeale Jaan pomisewat , kes soe piim pütt esimene kärbes püüdma , " surnumatja olema ike see , kes elus surm eest ei oskama oida , nagu wa " - ning Kuru lugema ümbrus mõni säärane ette , kes hulgas aga Mäeküla ollender mitte ei olema . Prillup wabanema naeruhoog , tema hääl olema natuke närtsind , kui tema kohendawa waheaja pärast jätkama : " no , aga see kolmepäewane wasika , mis sina sinna wea - märg teine wist wee - - ega sina see tühi wahe wist suurem saagis olema ." " miks " " no , eks lihunik nägema - " mis tema nägema ? ega wasikale otsaette olema kirjutama , kas tema kolm wõi kuus päewa wana olema ." " no , eks tema katsuma käsi ." " katsuma , ega tema päiw ike kätte suga ! tee peal ees teine , kõrts juures kauplewa , enamine nokastand - kui sina aga ise suu pea olema ! tee ja soaparaha tulema ike - wõiwärw wõib koa wee juur arwata ." " no , see kuluma wõimeister wist õige pailu " Tõnu pöörama wiisaka muie perenaine poole , kes weel piit wahe seisma . " Talwel , mitte suwe ; olema juba liig kollane wõi põlgaja ostja ulga !" nüüd tekkima wäike talituslik sekeldus piimamehe-perekond , mis tema kõik wõitehas wiib , ning wõõras minema see aeg sees oma tee . kui Kuru Jaan märkama , et wari aken kaduma , wõtab tema pikawarre lusikas ja tegema ees koor ja wõi ning taga piim peale kolm pühalik rist : " minema teadma keegi silm - - olema see aken õige kinni hoidma - - aga Kruusimägi kandimees jalg olema miski , mis tema salawäe mõis piimarentnik poole weab . kui tema lähem pühapäewa kirik tulema ja Kuru wärawas mööda olema minema , ei kõhelema tema kaua , wai astuma sisse . tema olema natuke saama , ja see elawus kahanema see , mis tema ja teine temataoline juba aasta Kuru kantnik lahutama , üsna tühine asi . tema teadma ju ka , mis kõnelema , et Jaan sallitawa külaline olema - see teawa tema walla kõik , iseäranis aga Kruusimägi . Kuru rahwa olema lõunalaud . isa ja ema istuwa , poeg ja tütar seisawa . isa jutt ema olema pooleli , ja et külaline keegi Kruusimae , siis wõtab ema kui kuulaja tema teretus wastu , kuna isa kui kõneleja sõna peatama jätkama : " kuld mees , sina pidama ike koa natuke aru , mis sina suu wälja aeg - tee ike koa silmaluuk lahti , kes ees sina seisma ! kes teine sant olema , ei see maksma pugu püsti ja jalg ark ajama ! mis siis wiga , kui juba iga künanärija sina nina wõib kargama ! sina wõib kümme kord õigus olema , aga jumal olema sina suu pea looma ja mitte lõug ! jaa , mina olema ükskord koa sitasööja - see olema õige , ega mina see ei salgama - aga mitte see ei lugema , mis olema , wai mis olema ! sina aga , kallis tõend , olema oma nii kaugel , et sina toata enam ei maksma käi - wiia olema sina sinna ometi miski !" Esite turtsuma tütar , siis turtsuma poeg , perenaine aga jääma tõsine . tema piherikus nõgu , mis endine jume wee mõni laik sügisene puna püsima , liikuma ainult üks kurruke kulm wahe , kuna tema silm lusikas pealt wähe uks poole pöörduma . Prillup aga ütlema : " Nät seal ! mihuke molkus sina nii andma " Kuru peremees sööma üürike aeg , jutustama naine riid lõpp hapukas naeratus ära ning kohmama alles siis külamees üle õlg molkus nimi teatama , kes seekord mitte mõni Kruusimägi kantnik wõi pops ei olema , wai wallake päris küla üks kohapidaja , ja mitte kõige armetum teine seast . see kuulma tõmmutama Prillup õlg ja tema põsekarwades lagunema poolpeitunud helk laiali . " jaah , eks sina mees olema soand oma sammal kaswatama , - sina olema see nõnna andma , - kuhu see kullakarwa sawi ja see lumekarwa puder siis ike jääma !" Jaan sööma jälle . laud olema herneleem ja sealiha . tema lõikama wedrupeanoa walget , ölliwat pekk ja lükkama lahaka nuga ja pöial wahel suu , mis ümbrus juba laialt läikima . külaline tulek saadik näima liha tema iseäranis maitsewa , sest tema mätsutamine olema märksa wägewnenud ja näoilme palju magusam muutuma . ning higipiisk tema wäiklane rahaümargus pealagedik naeratlewa . " oo , mis olema " - ise närima - " ja jumal ise teadma , mis tema kelleg ise jagama - - aga ega mina see , mis mina osa olema ustud , ise küll ää ei sööma " - pool ohkamine - " eks laps ükskord leidma - - " astuma ligemale , Tõnu , ja toetama järi ," tähendama perenaine kõlatu hääl wahe . Kuru waatab , lõug hiile , esimene kord täis nägu külaline poole ümber . " no , mis tema ’ s sinna istuma - asuma parem juba mest ja tee suu see ! - poiss , kui sina kõht täis olema , siis panema käsi risti ja tegema et nurk saama - - söömalaud ei olema aigutama ega maigutama ! - no , Tõnu - ehk katsuma ja leppima , mis laud leidma ." " küll mina juba leppima , ega mina Kruusimägi se+da-aeg enam mälestama , mis asi liha olema , iga weel kui keegi silgusaba kinni soab , aga nägema - olema terwe pakkuma - nägema - mina jo kolm laps kodu , kes sai ootawa - " kolm ? kes see kolmas sina olema " naeratama perenaine . " eks see kõige suurem ike ! mõistma teine naine wee pidama , pidama enne wee arjuma . ega tema küll aasta poolest - aga nii oma olemine - - " ei sina olema tema siis hästi rahul wõi " " ei noh , rahul olema küll , perenaine , rahul olema küll - ega tema mina keegi paha tee , muudku et wahel ei oskama teine lahus oida oma kaks , - ja teinekord - tema seal mets pool olema jo kõik wähe teine tõug inimene , üks nii , teine naa - teinekord nägema , et sina tema hästi aru ei suga wõi kuda tulema ütlema - aga rahul - - " astuma aga ligemale - ega sina rohkem täitma olema kui üks koht ," otsustama majaisand , ja Tõnu ei punnima kauemine wastu . " kust sina õieti tulema ? kaude kirik wõi ? käima jo muidu Mädakael paljajalu läbi ." " kirik neh ," Prillup kohendama end Willu tooma tool . " Wa Trummi-Joap wõttima tahter eest wankriotsale - ega sina siis olema teistkord jalg lahti kiskuma ." " käima aiwa üksi kirik " " ja noh - egas teine kaks tahtma maha jääma , kui Mari minema - jumal oidkuma ! - - aga nägema , üks põlema uus rätt , teine põlema uus müts - - suga jo kõik nii nagu imustaks teine ." sööma mõni aeg waik . leemelurin käima Kuru Jaan matsutamine üle . Wiina lõhn olema taguma tundma . Liisu panema tähele , et Prillup wõtmis hästi hakkama ei saama . tema näpp wärisewa , silm ei pidama paik ja põsenukk heitlema puna . Liisu waate mulje wahtima tema korraks suurelt üle laud tütarlaps otsa , ja wiimane ei teadma , kas see pilk karistaw olema wõi kartlik . Liisu lõpetama käsi risti panema ja kaduma wennaga tuba . uks kinni panema riiwab tema silm külaline seljatagant . tema meelest olema , kui olema Prillup juus rahutu . aga Prillup algama äkki üsna rahulikult : " jaah , eks see ilmalik wara olema ike küll . ütlema , nagu see maja leiwawanem . eks olema soand tihti iseenese mõtlema , et kuhu see mees küll wiim oma raha mahutama , kui tema teine niikaua weel pidama rahklema !" " sina niikaua " Jaan naeratama hapukalt . " ega mina põrund olema ! ega mina põrund olema , kulla mees ! pool öö kägaras ankur wahe koogutama , teine pool kõwerra kõrtsipink konutama , aasta aasta nagu igawene killawoor - neetu , wennike ! mina tahtma käsi koa natuke puus panema ja kord peremees mängima : las palgaline tukerdawa . aasta wõi paar weel - mitte enam - siis tahtma jalga oma mullapind toetama , siis - " Wõta ometi liha , Prillup , miks sina nii närweld nokitsema ," manitsema perenaine . aga Prillup ei kuulma tema , tema kuulma ainult tulewane peremees , kes tahtma käsi puus panema ja jalg oma pind toetama . " Ääp siis mõni sajatiinus sealtpoolt jõgi ära noppima - mina oma olema jo üks asi ? ise wahtima waagnass ja sipsima lusikas , kui tõrkuma hernes sisse minema . Jaan ei wasta kohe , tema silmitsema mõtlikult wäikest leemeloik ise ees ; siis tõstma nina ja weeretama pea ja tilgutama peen alandlik naer wahe : " ega teadma , ehk akkama ammas kaks siuke peale - ehk akkama wiimatt - minema teadma nüüd nii kriips pealt - ehk akkama mõni mõisake - mõni karjamõisake peale !" ja Jaan mõlema linaõile sinawa külaline korraks silm . see lusikas peatama awanenud suu ees , ja kuluma nõksak aeg , enne kui sealt weid sumbuma " nät seal !" wälja saama . kuid see järgnema see hoogsam : " nojaa - nojaa - - kus tema jääma - kus tema , kullake , jääma !" ja kui tema lusikas tühjendama , wapustama Prillup kitsas rind ja terawai õlg suur rõõmus naerupodin . tema waatab üks pealt teine peale , ja kõik tema karwatihnik põskis naerma kadestamata soowimus . siitsamast saama tema kõht täis . perenaine , kes wäike sõrm leiwaraasuke mängima , tõstma pilk ja katsuma weelgi sundimine õnn , ent Tõnu panema lusikas maha , wajutama oma nuga liige ja taganema tool laud , kui tema mõlemi käsi olema suruma . näpp äigama Wene saabas ludussewarisenud säär külge ära . " sina ehk olema wiim asi , Prillup " küsima pererahwa poolt . " asi ? ah soo , pidama praegu unustama ! - mõtlema wa Tiitsu Mihkel homme õhta silgurand sörkima - ka natike wärsket jaanipäewa - - ehk wõiksima sina kui soow - kuid Kuru olema linn hiljuti tooma ; tema tooma oma kala ikka linn . " Noja , noja - - Wärawa torkama äkki meel : astuma õige sisse ja kuulama - - ega sest keegi olema - - Wäline ilm wihtlema päikeseleil , karjamaa sawikink helendama kõrbewas murukirme läbi , ja Prillup kõndima tükk tee peaaegu kinnine silm . tema jalg olema kerge , niue nõtke ning peagi otsas jälle õre ja lahe . nõnda jõudma sepapaja , mõis , aidasarapik mööda , ilma et tähele panema , millal . aga kui tema Kruusimägi wainuwärawa lähenema ja kolm üksik kaharmänd kohal seisma , mis warju kumawa liiwaseljak nagu kolm käsi haruliaetud sõrm tema poole kaapama , siis tikkuma tema korraga närwetu peale . tema istuma tee äär suur põllukiw , wõttima pea käsi wahe ja ägama tasake . kuues peatükk Jaanipäewa hommik waatab juba kõrgelt Prillup kuum kamber , leidma aga noorpaar ikka wee wood . tema ei imetlema , sest ööke kuulma , tema olema laps wainu olnud , kuni tõrwatünn wiimane riismed tumepunane pebre kõdunema . tema ei imetlema , wai mühatama ja tõusma kõrgemale . magama ainult Tõnu , noorik olema ärkwil . noorik toetama küünarnükk põhupadi , põsk rusikas najale ja waatlema kuidas Tõnu magama . Tõnu magama seliti , käsi kõht peal , koon kõrgel , nina püsti ja suu lahti . rind olema tema laialt paljas , käis tagasilükatud , waip madal tõrjuma . mis tema ihu nähtawal , see olema karwane , klutiselt karwane - rind , kael , lõug ja põsk , käewarre ja käsi . see rõhmane karwakate , pehme ja läikiw , nahka mõõtma roomaw ja pugew , ainult käsi peal õredam , ei pikenema ega tihenema ka suur , kui tema laiguline habe ja tükeldama juus saama . habe lõppema alles palekont ümber , juuks algama juba puhk maa pealpool kulm . nina kaswawa tutike wälja ja üksik uit kõrwa . noorik hukutama Tõnu loomulik kasuk . tema pilk uidab tema rind mööda üles ja alla , peatama käewarte ja silmnägu , ja uidab jälle rind mööda üles ja alla . ja siis kerkima tema waba käsi peitlikult ja lihkuma paar kord see põuetihnu ladwikus üle , hellalt ja wargsi , nagu kartlik lapsuke koer silitama . ja kuna tema rahuldama käsi tagasi tõmmab ja tuba waatlema , kargama tema naerusäde silm , sest üks kooliraamat pilt tulema tema meel , ja tema huul kurrutama sosinal sõnake " orangutaja ". ning äkki tikkuma tema himu peale , kirgline himu , wastuseismata himu : põlema pistma see pehme , läikiwat padrik Tõnu rind ja waadata , kuidas tema lahinal minema nagu kulu ! tikutopp piip ja tubakakott olema Tõnu alati peats . - noorik käsi sirguma ja ulatama , tema silm kiiskama . Mari ajama nali nii kaugele , et tema tikk põlema tõmmab ja ainult wee ootama , kuni wääwlit sulataw leegike suurenema . Sea aga liigutama magaja , maigutama suu ja ärkama . " mis olema - mis olema " ümisema tema tosus ja äigama käeselg higi otsae . tema ligistikku seiswa pruunpunane silm kobawa segaselt otsima , ja Mari meelest olema kui olema koobas , mis põhi tema wilguwa , wiimasel aeg suurelt süwenenud . " mina tahtma sina tuli otsa panema ", wastab noorik . " mina tuli - - soo - - miks siis " Tõnu pilk olema naine käsi leidma , mis näpp wahe tikk wee põlema . " sina olema nii karwane ." Tõnu aigutama . " kas sina see siis alles täna nägema " " ja ." " no kus sina silm siis enne olema " " ei teadma ." Tõnu aigutama jälle . " panema aga siis tulema otsa !" " nüüd mina enam ei tahtma ." ja Mari wiskab tikk üle otslaud . " ja , mina olema karwane - pealagi warbaotste ja iga küllest ja kant . ema õnnis ütlema ike : Tõnu , sina soab rikas mees ! mina suguselts põlema üks karwane , sellepärast olema kõik waese , aga sina saama rikas mees ." " aga ei saand ." Prillup olema käsi pea alla pannud ja naerune waate lagi liitma . Karwa tema suu ümber wirdawa jutuhimuliselt ja hääl olema unistaw pehme kõla . " ei olema tänini saand . - - see olema ema jutt - isa jälle olema teine jutt . isa ütlema : naine möga ! kust sina muidu andma , ja kes sina wõtma minema ! mina põlema mees , kes wõtma lähwa - ei old mina isa , ei olema mina , ei olema sina , poiss , - mina põlema see sees , mis wõtab . Wõtaksk wahe , kui just nina ees olema , aga kui akka wõtma - juba nägema , et teine ära wõt , muudku püha suu puhas ! parem juba ää imusta ega mõtlema , wai õhta tõmma wäsind keha maha ja olema julgema , et pää ommiku jälle tõusma ja et tema siis wiim kord olema tõug , kui sina üks ommik enam näpp ega warwas ei liigutama . silk ja leib , piibutäis tubakas ja suutäis wiina - see olema Prillup ike old ja see ei jääma sina ilma ." " mis ema see peale ütlema " " no , ega ema oma usk jät . kui ike poiss karwane olema ja jumal paluma , ei siis olema miski wõim - - muudku nugrilt käskima jumal paluma , kes jo karwa olema and ." " mis siis isa wastas " " ei noh , isa põld jumal wasta keegi , ega tema pagan old . aga ükskord pahandama siiski - wist olema teine üks suutäis asemel kaks soand : tulema just kirik - pahandama jah , et kust siis sina teadma , kumb rikkus paras pidama paluma , kas jumal wõi kurat ? nägema kurat just olema karwane , jumal mitte - karwane jumal ei olema keegi miski kuuld ! - mina aga ütlema üsna wihaselt : parem ää paluma kumbki , ega sest keegi wälja tuli , silk ja leib suga muidugi !" Prillup naeratama , tema pilk püsima laad . " see wanamees olema mõnikord weider ." " kumb sina siis uskuma jääma , isa wõi ema " " ah mina ? mina jääma wiimatt mõlema uskuma ." " Kuda nii , mõlema " noorik hüpitama tikutopp . " no waata , Mann - eks olema soand wahe ikka koa mõtlema , iseäranis noorem pea , et tõmma õige rihm wöö ja lükkama müts teine kõrwa peale ja minema ja otsima miski muu , et kui teine leidma , ehk leidma sina , ja kui õnn iga , ehk oskama kobedam noos kuskilt pihk , sest ega sina nina asemel sarw nägu ja silm asemel tammetõru pea olema pistma , küll sina koa ike natike haistma ja selitama , ja mis sina käsi kohe ei oskama , eks tema see wõi õppima , liiguwa jo liige , ega tema üks tükk olema , ja et sina siit kruusirühk ja rabaauk kord wälja soaks ! nägema nagu Wuti Mihkel sealt tagant soo äärest . mõistma teine natuke puutöö - mis tema ’ nd suur mõistma , ise niisama akkas , niipailu mõistma mina ja iga teine aga nägema , pistma ükspää kerwe wöö wahe ja minema ! see mina ei suga . mina mõtlema küll , aga ei minema . Läweni saama , aga mitte üle . Justku oiaks keegi saba kinni ." " mis sest Mihkel siis saama " " noo , mis Mihkel wiga ! juba kolm maja teine Kassisabas , üks poeg . Koland esite mõis ehitusetöö tegema , pärast linn , siis akand podretsikk - wõta kinni , kuda see tema nii sobima - ja nüüd ehitama teine majasi , ja teine oma jääma ike niipailu palk ja laud üle , et Mihklike mõni aeg paras jälle oma wõib ehitama ." " Nõnna olema küll odaw ehitama ." " see mina arwan !" naerma Prillup podinal . " ja ärra peale kaup : waatab käsi tasku pealt , kuda palgaline töö teewa . - aga wõi see siis ainus olema , kes mina teadma . üks Mart poiss teenima all küla üleaedne , ennegu isa surema . häh , kurat - see minema mina igawaks ! sülitama teine üks õhta . parem minema warastama mõni obus wõi otsima mõni naisekribu , kes natuke sukasäär olema . ja jüripää panema õlma wöö wahe . mina küll ei teadma mitu oost tema warastas , enne kui kuskilt sukasäär ots naisekribu leidma , aga seesama Mart pidama ammust aeg Paldesk trahter ja iga wats rippuma teine ees , aga nägema , Tõnu kükitama isa asemele Prillup , ja siin kükitama praegu . Tõnu wõtab oogu , aga ega tema sellepärast üppa ." " sina nina wõtab ka hoog , nagu tahtma taewa poole hüppama , aga warsti wajuma mokk peale nöss ." ja noorik siluma tikutopp Tõnu nina mööda alla . " suga jo siit wälja , ega keegi keelama " - kõneleja oma jutuhoog ei saama puutumine teadlik - " ehk jälle wõiks jo siit keegi peale akkama ( mõisapäewa suga juba aeg , ja mõni raha nüi , mis tema palgatöö eest maksma ) - kui aga see akkaja ja wõtja rohkem were olema . nagu wa Simu-Jüri Joagu sealpool jõgi . olema teine Tapp kandimees nagu mina siin . Oasta kaks kolmteist eest wõtab käsi ja kukkuma õun ja mari anglema - esite üsna wäikeselt : müib tema pühapäiwiti kirikuplats ja mõni pää linnaturg , niipailu kui üks mõisa-aed saama . aga siis rentima kaks ja kolm ja mitu aed ja akkama Peterburi wedama , ja pärast ostma wee kardul ja muna üles , ja kõik ike Peterburi , ja nüüd olema waname ilus ostma koht raudtee ääres ja angeldama seal edasi , et laskma aga käima !" " ega sina kade olema " Mari olema nüüd tubakakott mängukann wõtnud ja liputama see paelapidi näpp otsas . " mis seal kade olema wõi - eks see olema aga nii reakida . sina küsima , kas mina isa wõi ema uskuma . mina uskuma isa , et ega mina ike mineja ega wõtja suga , aga nägema ema wõib koa õigus olema - wõib jo miski ise tulema , kui see nii olema andma - " ah nii suu lendama " " minupärast suu lendama wõi kuda , aga ike nii , et nägema , siin mina olema , nüi wõi mina wõtta , sest sina mina saatma . ei pruukima nii pilw kukkuma nagu kargu-rättsepp kirikuwallas , et kohus otsima taga , et miks sina oma kolm tuhat järele ei tulema , mis sina üks tundma sugulane Krimm wõi Kapkaasis olema pärandand , - wõib jo ka teistmoodi tulema , nii et aken enne nägema ja uks ilusti sisse laskma - - " aga ema käskima sina jumal paluma - kas sina ’ s olema palund " Prillup suu jääma lahti , tema ruske silm lahkuwa laad , wõõritawa korraks kõikuwat tubakakott waadata ja hölbiwa siis laug ja ripse alla . alles üürike aeg pärast kohmama wasta : " eks kirik olema soand käima - ja mõnikord palwemajaski - " jaa - kirik ja palwemaja käima igaüks !" " no , wõi mina siis olema miski otsekohe imustama wõi igatsema - " siis uskuma senn isa ja alles wiimas aeg akkama ema uskuma " Tõnu nihutama õlg , mühkab paar kord ja pilutama otsiwalt jälle suitsema laad poole , ennekui wäike lõuanõksak leid kuulutama ; tema wastab wõidukalt : " sina olema koa ike rumal ! - no kas siis Kuru Joan aiwa põlwili jumal paluma kõik see aasta enne see , kui tema Mäeküla piim andma ! jaa - wilista ! Joan akkama söögilaud olema käsi risti panema , kui juba kaugas warju olema , ja kui see warju enam olema , siis akkama lugija kutsuma . aga nägema piim , see tulema ise - see tulema tema potsti uks sisse . Muudku ükspää kunturi - piim olema jüripäewa soada - kas tahtma wõtta - elama mõis kõige ligemal - " miks siis teine ära andma " " olema naabrimõis piimarentnik ja wõttis suurem koht rõõsapiim teine . - - noh ja Joan - ega teadma , kas tema oma sada rubla olema - wõis ehk koa olema ja pidama olema , tema jo kõige parem kuuendik käsi - - aga sugulane , oma ja naine sugulane kerjama ja korjama kokku , mis akkamine waja minema - koutsjoniks ja riist ja wankr - ja ennäe nali : ükspää olema Kuru Joan piimamees nagu teine piim - - ei noh - weike waks olema ike wahet esiotsa - mina mäletama kõik nii selgest , nagu olema eile old ." Tunnub , et jutustaja alles nüüd õige soon olema tabama . kuid wee magusam olema piibune suu westa . tema ulatama peats , aga piip seal ei olema . piip rippuma Mari suu , kolu paistma wärske tubakas ja praegu tõmbama tikk tuli . " Nät seal ! no mis sina oma keel akka wihaks tegema !" " katsuma kuda olema . Warsti wõi oma soada ." noorik popsima tõsiselt ja mõtlikult . piip weab teine suunurk pisut alla , sest käsi olema istuja põlwe ümber , iga tõmme wõtab tema lohk põsk ning paar puhk takka õnnestama taas mõni sinine rõngake tõusma , kuna pops huul weid klõksuwa heli lahkuwa . aga Tõnu ei olema meel naerukas nähtus tarwis . tema jätma käsi piip ootama ja panema suu jälle wilama . tema , kes muidu päewas kümme lause läbi saama , kõnelema korraga nii , et suunurkess walget tekkima . ja kui tema piip andma , ei eksitama tema poole , et see juba mõningane nutsikk pärast kustuma . " eks tema töger akka esiti pastalde turg käima . teine waatawa , waatawa - kust siis niuke pätajalg wälja olema tuli - äbiks mina amet ja seisus kogu linn ees ! - ega muu - pidama salaja nõu kokku - - Koikna piimamees reakind pärast kõrts Kulbi Madis , siis kuulma kõik - - peawa jah nõu kokku , ja ükspää turg , kesk paras müü+ma-aeg ilmuma saatkond Joan pale ette , wana soapa käsi - ilusti ära parandud , raud konts all . - Wäga wiisakalt ja aupaklikult - kumardawadk - et mina kuulma , et aulik ammetwenna olema täna sündimisepää , et paluma siis mina poolt weikest kink wasta wõtta . - - jaanike suga wee määgima ütlema , kui juba wankri-otsel istuma : pastel nabima maha ja soapa jalg ! Rahwa muidugi ümberringi - kurinahk see naer ja menu ! - " no ega tema ’ nd kink oma jät , wisand pärast turg üks wankr . aga nägema , järgmine kord - juba Joan soapa ! Kalawinsk küll olema , aga tökat must wõituma säär suu . päris must soapa tulema hiljem - " aga wõi tema ’ s saabas üksi peen piimamees olema tegema ! Wee leidma wiga esiotsa . Teinepää jälle : kaks mees lööwa sõbralikult külge , teine teine käsi alt - minema , mina maksma ! Joan mõtlema , et raadus taha kõrts . aga kõrts kõrwa olema sirusnik - tema sinna , ja Joan juus lühem ! - " no , aga olema esialgu , mis olema , ega kulund kaks oastatki , kui juba Joan nina akkama kerkima ja pea wäntama . kordkord ike paremine . mina siis põld warst enam mees , wai mees nahk , aina sant , ja kerjus , ja krae . ja see akkama Joan ühtelugu rohkem leidma , wiim ei jäändkima pea muu inimene enam walda - ei mina ega mõja ümberringi . kõrts linnatee ääres ei kuulma sest soat enam teine jutt kui see , et Kuru Joan raha olema - " mina olema raha ja !" osatama Mari laulwa hääl . " Noja , noja - olema sina juba kuuld - eks tema auk tema selg taga - " jaah , ega mina ise jõudma ää süia - eks laps leidma !" ütlema noorik Jaan toon peaweeretus . " sina aga oma meelespidamine , hähä ," ning Prillup kaapama naine õlg , - " ja kui peeneste ei mõistma teine jutt ike seesama asi peale wedada , ike seesama asi peale - - sina wõi sitasitikas peale akkama , wõi kirikukuke , wõi äkkepulk - wiim olema ike ninapidi Kuru kukkur juures , ja kui sina nii mõistlik olema , et ise sinna tüir , siis unustama üsna ää , kes sina wäetike olema , ja teinekord tegema sina iga ." Prillub lükkama külm piip teine suunurk , tema pahem silm äärest wudiseb sala , waiba alt wälja paistwa warba olema apsakas , ja kui tema wiim jätkama , kuuluksema sõna tema rind tulewat . " aga ütlema : eks tema olema õigus . ega tema muidu rida , tema olema asi . ja kui kelleg asi olema - minema tegema tema keegi . panema kana suu kinni , kui olema munend ja kõketama . mis sest , et rott oma auk kass naerma - rott olema rott ja kass olema kass - kass kõht täis , rott kõht tühi . Akka kass , kui rott ei tahtma olema , aga niikaua naerma kass kadedus pärast , kui ise wee kass ei olema , ja kass keksima sina kiuste ette , kui sina kadedus nägema . eks tema tahtma siin kõik Kuru Joan olema ja kõrts ja kirik ees sedasamatt kõketama , aga nüüd pea molu ja Joan ees tõmma kukal look ! - nägema , kõrtsmik maantee ääres kirik linn : ega tema tema suurem suga - ei jooma teine keegi - pudel mõdu wõi langas , see olema kõik - põlema piibumees , käima tee nagu naine - aga nägema , kui ike sisse astuma - Mäeküla ees ja Mäeküla taga ! unustama kõik pastel ja pikk popsijuus - - Mari olema waheaeg waiba pealt kärbes püüdma , see pahem pihk wang korjama ; kui tema nüüd pea pöörama , tabama tema waik jääma kõneleja ruskawa silm peaaegu piina-ilme ise kulles . tema laskma wang lahti ja lõpetama püü . " no , ja siis " Tõnu et jätkama kohe . tema sügama piibuwarre ots oma karwas põsk siit ja sealt , wiskab siis piip kolksti peats tagasi ja neelama kord kõrgele winnawa kõrisõlm . ja nüüd kuulduma tema hääl karwasena ja sõna olema tõugatud , kuigi lause ükskõikne rahu tee saatma . " ega muu suurem ühti - Kuru Joan ostma warst mõis - " no noh !" " Kuru Joan olema üheksa oasta piimamees ja akkama nüüd mõisnik . Kuru Joan akkama pastalde turg käima ja tõmmab nüi wikssaabas jalg ja sõitma tõld - " kiitlema niisama ." " kiitlema mis kiitlema . eks teine kiitlema koa , kui kiitlema olema - " ehk ei oskama oma raha lugema !" " küll tema raha oskama lugema - kiri küll ei oskama ja raamat weerima nagu laps , aga küll tema raha oskama lugema ! ja ääp mõis olema mitmesuurus ja mitmesugune . ega tema Kaikna minema tahtma ega Tapp ega Särgwere ; Mäeküla wõib ehk wee wanamehele jätma ja Widuste Kaikna piimamees , kes pool aeg rohkem linnawahet olema trööganud . aga Laiksalu ja Mudriku - eks see olema koa mõis , ja weelg teine olema siin ja sealpool linn , mina moal ja Riiamoal ja Wenemoal - - - mis sina naerma " " mina naerma , kuda Kuru Jaan tõld sõitma : oh see waene pidama siis !" " ära sina tema pea eest muretsema , ei see olema wiga keegi , - woata parem , et sina tulew wõi ületulew sui tema tõllaratas alla ei jääma !" Prillup olema käsi risti pea all , tema kõpsutama warbai wastu otslaud . " Wõib jo ka olema , et tema mõis ei ostma , teadma teine isegi wee kindlane , ehk akkama kobar hea talukohe kuskilt silm , siis wõtab see , ja mõis sedawiis koa käes . aga ütlema , et tema suu weelg enam jõudma ja kukkur paillalt kaks ehk minupärast kas wõi üksainus suur koht ost sõna kuulama - kullake , kas sest põlema tasuma küll üheksa wõi kümneoastase weowaewa eest , eks tema wõi ärra mängima ja naine laskma proua mängima , ja eks siis kogu waewata juur , mis tõld ehk wee puudu olema ! - - aga sina ütlema , et kiitlema - kust sina teadma , et kiitlema ? mina ütlema , et ei kiitlema - tema ütlema mina oma suu sisse - alles paar päewa eest ütlema suu sisse - naine kuulma ütlema - ja inimene silm olema juba nägema ja ealest kuulma , - ja siis reakima koa wanasaks ise - teadma see kord - ütlema jah , et see piimakamber , see olema jo raha-ait , ja et Joan - - aga korraga olema kõneleja enam kuulaja . noorik wahtima äkki aken poole : õu sagawa Anni ja Juku särgiwää ringi jooksma , klähwiw koer saba - tema olema põhk kõik juba wälja ! Wäike wibaw wõi üle wäsimata jutuwesija , ja Mari olema säng ning lähem pilk kamber , ja kui Prillup isa wiim wälis hääl kutse silm wasta olewa aknake kaudu õu pöörama , nägema tema kolm särgiline kaewuküna üksteise kibe weewõitlus ning keksiwat koeraklutt ahastus , kes kolm partei oma abi andma . Tõnu püsima tükk aeg liikumata paik , tema nägu olema üsna tühi ja kõrw kuulatama see tühjus täis kärblane sumin . kärblane sadriwa tema karwane rind , tema karwane käsi ja jalg , tema habe ja laug - Tõnu ei eksitama see . siis aigutama tema walusa ja niuksatama nagu kirbune koer ja wiskab koiwa säng . ja kui tema see olema katma , istuma aken kõrwa nurk , toetama küünarnukk põlwe , wõtab pea käsi wahe ja muretsema põrand otseti maha , kuna wäljas wallatult kilkama . aga korraga olema Prillup meelest , kui seisma Leenu keset helge , sumisewat ruum . ja nagu tuksuma üks sooneke süda teretulemast tema wastu . jaa , Leenu - see juba teadma ja tegema , mis tarwima ! see olema inimene hing ja aru ! aga wõi tema siis keegi tahtma . ja mis tema muidu rühkima wäikne walge pime öö , ja mis tema teine sundima rühkima - jumaluke , siin mina olema ! ning waikne ärdus heituma Tõnu hing . Sea seisma Leenu - igerik , luine , kuiw kui tael , alati siputawalt liikwe nagu kõwakoorik , ilma et sest jälg jääma , aga poolehoidja , ligiseisja , silmawaataja , suhukuulaja - - eks tema olema wõinud kauemine jääma , miks tema maja ja mees tugi jätma ! tõsi küll , tema porisema palju . tema torisema ja porisema hommik õhtu igaüks ja kõik , kaks ja neljajalgne , hingeline ja hingetu , tema wõi puunott ja witsaraag noomima ja manama kui seisma teine inimene tema ees , ja wiimane aasta näima , kui olema tema nääpsunäoke käsn windunud , mis alatasa sapp tilkuma . see tüütama ära , kuigi harjumine panetus tooma , see enam , et kõik see torin ja porin magusalt sündima , suminal , nagu iseenesest ja endamisi , külgeloodud komme järgi , otsekui parm ja kärbes muidu ei saama . ära tüütama siiski , see olema tõsi , laps tüütama nii ära , et eemale hoidma teisene , kui wähegi wõi , ja Tõnu ise ei teadma muu nõu kui hammas kokku pigistama ja waikida nagu ront . aga kui nüüd jälle mõtlema , et tema mitte paha pärast nii ei olnud , et tema see justament hea püüdma tegema ja omaksed kasulik olema , ja kui wee mõtlema , et see tark moor ehk õigus olema , kes ütlema , Leenu olema esimine sünnitus , mis nii raske olema ja wanem pojuke elu maksma , miski sala wiga sisse jääma kuri silm wõi sõna raskejalgsus ajal , siis - siis - - ja uus tugew hoog kahju ja leskusetunne laienema Tõnu põu läbi , turi istuw üksindus rõhuma tema pea weelg madalamale ja sosistaw suu tunnistama tolmune põrand jalg ees , et see , mis Leenu kääbas alla pugema , oma olema - hoolimata kõigest oma olema . - - Prillup istuma wee sealsamas , kui kolm wõitleja wadin ja padin uks sisse lippawa . kõik olema hame märg , jalg porine , säär mööda nõrguma weel jaoke alla . tema arutawa naerma ja näselede suur sündmus ja see jälg ise wälimus , kingiwa majaisa kui wõõrik säärasis asi ainult wähe tähelepanek ja lähewa alles lahku , kui Mari seelik selg heitma teine kaks märk andma , ka ise pisut enam minema katma . Mari ise aga hakkama peeglike ees kodutehtud pigihari oma wanunud kahujuus sugema . miski olema äkki muutuma , tundma Tõnu aken kõrwa . kui tema nii kolmekesi tulema , hullerda nagu kolm wallatu warssa - nagu sälg kaks warsa - - miski pahwatama tuba ja põu , mis endine ära pühkima . nõnda olema parem - nõnda olema siiski parem - nõnda olema , tõsi ütlema palju parem ! - - ja see ei tarwitsema teistpidi muutuma - ei , mispärast - - kui mitte , siis mitte ! ja see ei tohtima teistpidi muutuma - - Prillup silm walguma peasugeja kuju mööda alla ja roomama jälle üles - - ei tohtima - ei tohtima - - tema tõusma korraga üles , lähenema naerukil Leenu asemik , tahtma miski ütlema , miski tegema , ei taipama aga muu kui torkama tema sõrm kael ning tooma keel ja kurgulaad toon kuuldawa nagu see , mis rõõmus peremees oma nägus sälg hellatama . seitsmes peatükk Aga tema tulema jälle . Wahk wajuma , teine tõusma . Mardik , mis saksa suu kandimees kõrwa lendama ja sealt põu roomama , surema ja ärkama uueste elu . tema surema päewa ja ärkama öösi - surema aga ka öösi ja ärkama päewa . ja kui tema taas ärkama , siis olema tema elawam kui enne , ja põletik , mis tema olemine sünnitama , sööma hing edasi ja edasi . Wahk palawikku wajuma , teine tugewam tõusma . Tõnu ei tohtima Jaan naerma oskus pärast , jutt ikka jälle asi peale juhtima , mis süda armas : tema ise oskama nüüd meisterlikult seesama . Wahe olema ainult see , et Tõnu asi , mis tema süda armas , üks kõnelema , Jaan aga oma kõik . ent see sagedamine pidama see üks Tõnu asi kuulama . Tõnu puurima , sest et tema puurima . tema olema wisa , sest et teine puurija wisa olema . kui tema natuke targem olema ! mõtlema tema täna . kui tema natuke rumalam olema ! mõtlema tema homme . Mari aga olema tark ega rumal , ja see olema süüdi , et Tõnu puurimine ei edenema . Mari olema hea uni . tema ei saama hommikuti maa üles . tema aigutama ja ringutama ja siunama suwi öö . " põõnama eameel keskhommik , mis " " põõnama küll !" " Wõi ehk lõuneni " " Wahe põõn lõuneni kah ." " noh , olema jo naine , kes niikaua magawa kui tahawa ." Mari haigutama ja ringutama , nii et silm wesine . " Külap see olema ." " ja ega tema see õigus kõik kätki leind ." " ega wist ." " Wai üks saama nii , teine teisiti ." " nagu ike ." " nii kuda kelleg õnn olema , ja kuda keegi oskama õnn sarw kinni aara ." " Wist küll - ooeeeh !" " Kuru perenaine wõiks nüidk juba keskhommik magama , kui tahtma , ja oasta wõi paar pärast kas wõi õhtani ." " kahju küll , et mina Jaan naine ei olema !" naerma Mari , murdma laiskus selgroog ja hüppama wood . - aga suwine töö olema raske . Mari tegema tujuti tiitselt ja jõudsalt töö , ent tujuti olema lõtw ning loid . siis wintslema ja raiblema , silm kalkwe tüdimus pärast , ega häbenema pikk puhkus pidama . kodune talitus jääma tema sagedane unar säärane trotslik tuju pärast . sest olema Tõnu hea kinni hakkama - kord üks , kord teine wiis . " jaa , Mannike , töö olema ränk - töö olema ränk mõni inimene ! aga wõi see tema süi olema . tema põlema töötegija sündind - ei olema kohe sündind ega pandud looja poolt ! mina olema ike näind ja öeld , et inimene olema kaks selts ilm : üks olema talupoeg looma , teine saks , ja liha tundma see ära . sina , Mannike , sina olema saksa liha luiel ." " hea küll , mina panema siis jalg sein peale , muidu tegema patt jumal seadus wasta ." " ei noh , see wõidk , kui sina aga jumal näpp tähele panema !" " küll aga hea näpp , mis mina wee teine wanamees juhatama !" see , kuida Mann kulm tõstma , olema miski , mis puurimine see puhk seis panema , nagu olema riist raud wastu tõuganud . Tõnu surema sõna suu ja mõte pea , ja wahel pidama pea pöörma , et silm teine silm piste eest hoidma , sest see küündima süda ja sealt warwasten . ja siis järgnewa nõutusepäewa , ja jälle lootusepäewa , ja waheltsekka päewa , mil Prillup kunturi pool teel olema , et saks oma ei wiia ja kõik lõpp tegema . aga tema keerama ümber - kord ligemalt , kord kaugemalt , kord otse kunturi uks eest , ja kui tema tema wälja nägema , wõimalune pale tema neli silm all kokku puutuma , siis põikama kõrwa kas wõi wiimne pilk . tema ihkama , et tema kutsuma , sealtsamast aga kartma kutse ja tundma tänu , et tema nii kannatlik öldakse . tema lootma ja ühtlasi muretsema , et asi ehk juba ununema . ja kui juhus tema wiim wastamine wiib , siis ehmatama Tõnu ja ühtaegu lahenema tema rind . tema leidma wanaherra Prillup alt heinasaad ja peatama tuksatama samm nagu inimene , kes sattuma pesa puhkawa karu kogemata peale . tema waate ristlewa ja pagewa lahku , weidike aeg ei tulema kumbki suu sõna . Kremer istuma poolseljakk saad sisse muljuma urg , müts olema tema põlwe otsas , tuul tõstma taguma tema wägewai kihwe . " no , Prillup , sina ei näitama mina enam nägu ." Tõnu kobama alles nüüd kate pea ja jätma käsi , mis see hoidma , kukal sügama , nagu tähendama tahtma , et tema jutt lühike pidama . " ei old ärra keegi reakida ." " ei sina tahtma siis holländreks akkama " " ah ollendreks ? - tahtma ehk wiimatt koa , aga kas ärral see siis ikka tõsi taga olema " " tohoo ulluma !" Herra von Kremer saama pesa püstakam . " kas arwa siis , et mina sina aiwa tühi lori ajama " " ei mina ’ nd see koa just ei arwa , ja eks olema soand natike aru pidama , aga wõi mina siis see olema , kes wiimas sõna ütlema ." " kas siis Mari ei tahtma " " nii tema wist olema ." Saks panema müts pea ja haarama kepp konks kinni . mõlema wahiwa ühtaegu ringi , kas keegi ligidal ei olema . " mis tema siis kartma ? et jutt tõusewa " " see koa - see muidugi koa - " mis siis weel " Tõnu tammuma . " minema nüi teadma - eks tema olema oma tuju ja tahtmine - ega tema õieti aru suga - - Kremer herra suur silmamuna tihe puhmas all tõstawa tera , see waates olema nüüd miski , mis seal enne ei olnud , ja Tõnu käsi omatehtud jäme õlgkübar wajuma kukal õlg ja rind mööda alla . " kuulma , Prillup , sina waletama mina . mina teadma , et Mari nõus olema , aga sina ise ei tahtma - " Ärra teawa - " ja . ega Mari siig rumal olema . Mari tahtma heameel elama ja oskama elama , tema juba niisuke nägu pea , aga wat sina ei raatsima , sina olema kade ." Prillup waikima lahtine suu , tema silm keerlewa otsima ja pahem käsi hõõruma puus . tema seisma miski uus ees . " Wõib jo olema - wõib jo olema , et mina ise - et mina natike raatsima olema , - aga tema põlema pool sõna öeld , mitte pool sõna - ei sinna poole !" " soo , - küll sina aga olema tark !" Kremer herra tõusma jalule . " naine pidama see sina ütlema , kui nägema , et sina ise süda wastu punn - - küll sina aga olema tark !" tema pöörama wastas selg ja tegema minek , kuigi wiitlemine . mõminal saatma üle õlg wee tagasi : " aga eks igaüks teadma ise , kuda tema oma asi ajama ." ja Prillup nägema , et tema kael punama . ent mitte ainult kael , Ulrich von Kremer nägu punama . ning silm olema tema nii palju kuum puna , et waade warju tundma . ja siis olema tema meelest , kui torkama seal sees paar kord , seal , kus see wigane klapp elama . kuid see ei olema wiha , mis tema läbi lainetama , nagu Prillup arwab , wai ainult tugew hoog rahulolematus iseenese , mis mõrudaks mõte moenema : Ich hätte mich mit dem Kerl nicht einlaffen sollen ! Sea aga selguma , et herra von Kremer wee sugugi asi ei olema ise etteheide tegema . tema ei laskma minema , tema tulema järgi , kaup ei olema wee ammugi katki . " ära ärra panema paha ," - Prillup olema käsi kübar jälle kukal - " mina tahtma wee ütlema , et ega miski otsus olema tegema mina poolt , et kogu see wärk olema jo alles poolik , ja ärra wõi mina enam aeg jätma aru pidama ja läbi reakida - Kremer nägu olema kõik puna pühitud ; kuna tema mütakas kere wiilitt kandimees poole pöörduma , wahetawa tema kihwa ja kulmukarwa paik ning römeda hääl olema jälle õlitus . " ega mina sina aeg olema keeland , Prillup ." " Noja , noja - ega ärra olema keeland , ärra olema isegi kannatlik old , aga wõi siis teisiti saama , eks iga asi olema oma konks . olema ehk kõik juba tahe " - Prillup kiskuma suu naljanaer wildak , tema silm aitawa wabandus paluma - " kui ärra , nii ütlema , noor olema . aga et tema üks wana juba kael olema - " kas tema see ütlema " Kremer keha nihkuma wee üks nõks Tõnu poole ümber . " ei noh , kus tema ’ nd lausa julgema ütlema , eks saks olema see eest jälle saks ! aga wõib jo nii arwata ja aimama noor rõõsk were , ja ega nihuke siis kohe aru suga , mis sina tema muist asi seletama , rida otsekui laps - justament kui laps - " kui noor tema siis õieti olema " " Rukki-moarjapäewa kuuluksema kakskümmendü soama , aga wõi siis aasta keegi tähendawa , tema seal laanekõrwe - eks mina teadma see , olema jo Ruisu metsaärra omaaeg poiss - tema ei suga täis inimene tolk enne pea kui kulm alam waduwa ja esimine waresejalg silm ümber sigiwa , aga olema ka see , kes warsa-aru audag lähewa - " no , siis mina wõin jo kaua ootama !" " ei noh , ärra - eks olema jälle mõningas seas , kes warem walgu wõtawa , kes wõib tikk üks ja teine pea pistma , mina tundma ka nihuke sealt nurk , ja ega mina Mari - nagu ärra isegi ütlema - - kuid Kremer , kes Tõnu kitsikusewad ilm poolt sõna ei uskuma , lõpetama jutt . " jääma siis nii , ja teine kord tooma mina sõna ." ja kuna tema juba kandma pöörama ja kepp tõstma : " Wõi tema ka ütlema , et jutt pärast olema mure , kui tema ise suu oskama pidama , ja sina , Prillup , ka ." ning lõpuks mõni samm pealt : " tema wõiks jo ka üks õhta ise mina ütlema tulema ." Tõnu nägema wee , kuidas tema pahem käsi rind , külg ja selg äigama , nagu ise puhastama , siis hälbima tema sõudew kogu tõmmu hali hiid . - - pärast see päewa hakkama Prillup Tõnu teisiti töötama : mitte enam kaude ja mõistu , wai lausa ja suisa . tema ei tükkima peale , tema ei nõudma ega nuruma - see tunduma tema wäärina , kuigi tema tarwilik wahwus wahe kokku olema saama - aga tema sitkenema wäsimata ohwr hukutawat eesmärk ette tooma , see ikka jälle uus wärw waadate ja parem paiste kihutama , et taas seesama järjeldus lõpetama : " noh , Mann , kuda olema " ja et Mari paraku Mann olema ja et tema see õilmeline eesmärk kauge ei paistma , siis lühendama painaja aeg mõlemilt palju rahklemine nõudwa piimaäri ja kujutama lõpusiht wahe . ehk aitama juba wiies aasta - kuus , seitsmene aga julgest , sest wõi tema siis otsekohe mõis olema tarwis , saama jo wähemast , et kergemalt , kuigi aeglasemalt wiimatt sinnasamasse wälja jõudma . küll waheldusi Tõnu mõlgutus sest lähem puhkejaam kõrwalasjalikult - kord kõnelema tawalik talu , kord weskikohane , kord koht müüdawa mets wõi säärane awatawa poeg - kuid truu jääma tema sigitawa muld , nurm ja aas ei kaduma tema kujutus , siin tahtma tema jalga oma pind toetama nagu Kuru , kes sõna tema heameel kordama . Mari seisma wakka nagu koer , kes selg kirp otsima . tema ep öelnud ei ega öelnud ja , ei wiitsinud wiim kiitsakas naljatus tõrjumine tarwitama . miski ei läigitama tema rahu , tema naeratlema ainult wõi waata mõttekaugelt kõõrdi , wahe sügawat käsi kõrwa taha piste , wahe ka waikimine äkki laulusumin sattuma . rähn täksima puu , ja see wastab kohe , kust tema õõnes olema - mõtlema Tõnu , - mina aga koppima oma puu päewa päewa , ja miski wastu ei andma ! see olema raske mõistma , kuna tema meel ei tulnud , et puu leiduma , mis rähn jaatama ei wasta . umbusklik nagu mõisasaks , olema see õieti ka Prillup , ja Prillup see umbusklikum nüüd , kus tema saksa umbusk kinnitus kuulma . Sea juhtuma wiim miski , mis kuulduma , kui wastaks Prillup puu üks koht õõnsalt . tema istuma pistand ees , Mari keetma õhtusöök uudsekartul , Tõnu lõikama wikat . Tõnu olema jälle oma salmike laulma , olema jala jälle üks suur päristalu must mullapind toetama , noorik kodu-igatsus eeldus wõtte lõpetama tema seekord sõna : " ja siis minema mets , mitte mõja , - Ruisu minema - mis sina arwa , Mann , kui mina õige Ruisu minema " " miks mitte linn " küsima Mari ja waatas kõõrdi tulde . " linn - - mis mina linn - - " Sea olema kõiksugu inimene ja niipalju asi ." alles järgmine pilk paljunema Tõnu naine küsimine põhjusmõttelik tähendus . tema suu minema ammuli , wikat libisema jalg wahe maha , nuga parem käsi jääma otseti põlwe peale . ja siis kargama tema meel üks juhtumine , üks tähelepanek , mis Mari mõte siht poolest aitama seletama . Mari nägema esimene kord linn ( see ei olnud metsa-naisterahwaist sugugi haruldane ), kui tema pulm eel kahekesi sealt mõrsjaehe ja pidukraam käima tooma . tüdruk olema kui teine ilm , kui ilm , kus iga samm takka uus ime näitama . täbar olema tema asi ajama , tema jääma ühtelugu seisma ja silmitsema , kaduma rahwa hulka paar kord ära , nii et tema nagu laps tulema otsima . ja kui Tõnu lõppema üksi üks käik tegema , kuhu tema tarwis ei olnud , siis ilmuma Marike nii umbes pool söömawahe pärast alles hobune juur tagasi : aeg kuluma " inimene ja asi " wahtides käsi . ja ise õhetawa põsk . tee tõsine , sõnakehw ja mõte , lööma teine alles kodu sulama , ja nüüd olema tema terwe ait jutt tühjendama , mitu ja mitu päewa , ja praegu wee wõi tema laps kõrwa kikki ja suu lahti wõtta mõni looke , mis endine järgi sõõratas . Mari olema linn mõni tund rohkem nägema ja kuulma kui Tõnu , kes mitu kord aasta seal käima , kogu eluaeg . Wõi siis linn . küll ei seisma Tõnu ihkewallas miski kaugemal kui linn . tema olema seal ise ikka üleliigne tunnuma , kitsikus matma tema hing kinni ja süda saama täis inimene peale , kes näima wäljaõpetatud ja wannutatud olewat tema jalus longerdama , tema tõukama ja müskama . tema tänama igakord jumal , kui sealt tulema saama , ja panema endamisi ime , kuidas inimene säärane laadaelu wõi leppima ning see püsima . ja mis weelgima hullem : kõik pea ostma , mis suu pistma , tengelpung olema alati näpp , maa olema iwakestk wõtta - sööma puhas jumal raha ! - aga mis wõis tema linnaõud praegune puhk kaaluma ! sinna päewa olema wee palju aeg , kui lõpuotsus see asi tulema tegema . Sinnaajani olema teine tegija küpsem inimene saama , ja kuigi tema tahtmine pidama peale jääma - eks linn elatama wiimatt kah . Puu olema rähn wastanud , rähn teadma , kust tee tõuk juur wiib - see olema see kord peaasi . ning Tõnu kostma naine : " ei noh , wõiks jo linn - - aga mitte enam . nägemata nuga lõikama jutt sest koht katki . ja mitte ainult tänaseks , wai mitu päewa . Tõnu tegema käeliigutus , mis näima ütlewat : aga eks mina olema aeg wee kõige üle aru pidama , ning lahkuma iste , nagu olema tema rehealla asi . tema ei teadma , mis tema sündima , aga tema seisma korraga tõsisemalt kui kunagi enne küsimus ees : kas ja wõi ei ? - õieti rumal , pururumal walik ees : kas Kuru Jaan saama wõi Prillup Tõnu jääma ? nüüd , kus teine kalduw olema kahasse wõetawat hind maksma , lööma tema ise nii wäga waakuma , kui waritsema tema kaup aina kahju . tema olema nagu kana takk lapsik aime : kuidas sina tema kolm üks teine andma ! tema tabama ise nüüd tõene see wäiklane raatsimatus pealt , mis heatahtlik kaubapakkuja tema pahandama ette heitma . see kitsikus , mis tema söögiisu ja unerahu kippuma riisuma , paluma Tõnu wiim jumal käest hea nõu . aga wrist olema see ülikoormatud usaldusmees parajaste mõni teine kandimees asi ajama : wastu ei tulnud ega tulnud . siis wõttima Prillup käsi ja minema tark juur . see elama Tapp küla ja kostma kohe . ilma et Tõnu oma asi õhk olema hingama - tema wahetama sissejuhatus ainult mõni üleüldine kõnekäänd käekäik ja eluolu siin ja sealpool jõgi , kusjuures eit oma hiiglanina tubakas täitma - lugema seesinane tark , kui tema kaart lahti lööma , nagu raamat , et Prillup peremees hea noos õnn ootama , kui tema aga mees olema õige saba kinni haarama . takistus olema ees , aga see tulema targu mööda pöid . ja lõppema lausuma kriim , imelikult lõhnawa leheke - Tõnu nina olema lõhn juudasitt oma kaunike sarnasus - tema lausuma lüh ja salapäraselt : kes ei andma , see ei wõta ; ülejõe-mees tulema meel pidama : kes ei andma , see ei wõta . aga just see tume sõna wedrutama Prillup iste . tema suruma eideke mõlema käsi , tõotama tooma tasu sügis lisa ning minema . nüüd minema rähn tõuk järgi - jalamaid , jala-mai . kes ei andma , see ei wõta - - kes ei andma , see ei wõta ! Suts saun põik üle soo Prillup olema ligemale tund tee , aga Tõnu wehkima see wist pool aeg ära . tema pagema , nagu kihutama tema kartus , et kaardimoor tema järgi jooksma ja oma ilmutus miski tagasi wõtab . jõgi äärest , jalga purre tõstma , waataski Suts poole ümber ning mühatama , kui keegi nägema ei olnud . ja siis sealt kallas edasi , nii mis wesi wirtsus - nüüd õieti teadmata põhjus ehk olema siis see , et pühapäewa-õhtuke kodu pikem olema saatuslik kaup küpsetus . alles Kruusima kallastik alge , kui tema jalg jälle kinni pannud - Prillupll ei tarwitsetud teadma , et tema soo tulema - tasandama Tõnu kõnd , põlwima wäikest nõrkus , pea pisut umbus tundma tema leidma noorik sirukil õuenurm , kolm lahtas raamatuke kõrwuti nina ees . Mari olema nimelt pentsik wiis ühtaegu waheldamine mitu raamat lugema : järk üks järk teisene . sisu ei minema tema mitte segi , kinnitama teine ise . mittepakiline tubane töö nägema tema nõndawiis , üks jätma , teine wõttes , tegewat - olema hubasem sina hoopsam . naer ja nöökamine tema ei eksitama , tahtmine taewariik panema kõik wastu . Loetinen - tosin wõidunud juturaamat ja laulik - olema tema isakodu kaasa tooma ja tustima tema nüüd juba tühi teadma mitmes kord , sest Prillup , kus peale harilik usukirjandus ainult wäike tähtraamat eest leiduma , ei tekkima säärane wara juurde . kui Tõnu lugeja lähenema , tõstma see pilk raamat pealt , ent mitte kõrgemale kui tuleja põlwini ; siis lugema rahulikult edasi . mees käik järele Mari tawalikult ei pärima . Tõnu tõmmas naine kõrwa kere maha ja hakkama piip toppima . tema olema üsna hea , et tema nii wähe tähele panema , sest nõnda saama tema mahti jutulue üru ja hääl kindlus otsima - praegu wee hüplema rind miski kurk poole . " kus siis poiss ja tüdruk olema " küsima tema mõni aeg pärast proowiks . " Pajusi wist ," wastas Mari ja wahetama raamat . " riidu minema wõi " " ei , mina tahtma lugema ." Tõnu popsima wägewaste . Õhtutaewa riputama roosa õu peale . noorik pea ja raamat õõga õrnalt . " mina jääma ütspää jutt katki ," ütlema Prillup wiim ja panema käsi noorik pihk . Mari lugema edasi , koht näima magus olewat , ebateadlikult poetama tema seejuures käsi tagaspidi ja nihutama Tõnu oma maha , nagu tülitama tema see lasumine . aga tema olema kuulma , mis teine ütlema , ning pillama wiim , kui põnewus tagasi andma : " mis jutt " " no kas sina ’ s ei mäletama . olema wäga linn poolt . et kui mina see piim kord niikaugele saama , et siis minema ära linn . - - Noja , mina jääma see õhta natike mõtlema , olema nagu uus kuulma , eks olema see muld ja sõnnik soand ühte kaswada justku tigu karp . aga kui ike akka aru pidama - eks linn olema koa iga , ega seal olema loom rokutama ega heinakõrs ja wiljapea pärast mure olema , kõik olema walmis ja kää-jalg juures , muudku ostma ja sööma ja pidama ärra ja prouapõlwe . - nägema , wõtaksime kohe paar suurem maja , - kui wiitsima , tegema pood koa lahti wõi pidama keegi muu weikest seht , - kui ei wiitsima , eks raha tegema omapead sints . - no küll sina siis olema aeg ja mahti õis see inimene ja asi seal wahtima - mis sina ütlema , Mann " noorik lugema wee mõni rida edasi ja kostma siis silm tõstma : " rent aga piim , kui Jaan mõis hakkama ostma ." " kui Joan - - " Prillup pikk koiwa tegema siputawa liigutus , tema suunurk kiskuma naeruwiltu . " Äänd nailla , tee - kes mina see piimasi siis wee andma ! Näa wanamees nüidk juba pahane , et ei mõiste tema pakkumine näuhti wasta wõtta , et tema tegema iga ja pidama wee ootama ja kauplema nagu mats . - Wõtaks õis kätte ja tegema lori otsa peale " - lause liuguma õrn manitsus lõug mööda kanna . " lori olema kohe otsas , kui sina nüi wait jää ." " kas siis - - kas sina siis ei tahtma wõi " Prillup ruske silm kukkuma üürike kinni nagu pea sadama löök mõjul ; tema wõttima piip suu ja panema jälle suu , wõttima wee kord ja panema uuest tagasi . " aga sina lubama jo - sina ütlema , et - - " mina ütlema , mina elama heameel linn , kui wõiksin ." " kui wõiks - eks sina sedasi siis wõiks - eks sina - - lugeja pöörama leht , üks joon tema nägu ei liikuma , siiski hääbuma sõna Tõnu keel , tema kael punsu ja kurk tikkuma toon nagu seesmine kägistus . otsekui langema tüwi lasuma tema mõni aeg wee muru , siis tõusma üles ja sammuma tuba poole . Mari meelest olema , kui nõtkuma tema põlwe . kaheksas peatükk Wa Prillup Aabram õnnis olema kahelnud , kumb ilmalik wara pärast paluma , kas taewais wõi paharet . poeg käima targu mõlemi palwe , tammuma aga oma asi sealsamas kus enne . esimene mähkima ise waikus , küll wist mõistma andma , et palwe tema kantsel ei käima ; teine kõnelema Suts Triin lehkawate leht kaudu , kuid puudulikult , liiga puudulikult . õnn õige saba kinni haarama , takistus mööda pöid - wäga hea , aga kuidas ? et see üle ja alamaine wäe , kes inimene abi ja juht seadma , nii wähe selgus hooliwa , et tema oma klient waimulihtsus sugugi silm ei pidama ! selge olema ainult sõna andmine ja wõtmis . ja Aabram poeg andma . aga nüüd , kus antaw ise andma ei laskma , kus enam wõidetawas tõrkumine jutt ei olema , wai wõitmata otsus - mis siis nüüd ? kust , kirewas päralt , nüüd kinni haarama wõi mis mööda pöid ? ja Prillup mõtlema taas kord kõik peale käsi lööma . aga tema kaewa eila maetud surnu täna jälle üles , puhuma lootmatus warst jälle lootus hing nina nagu ennegi . jaa , kui see Suts ilmutama õnn wäik olema ! ent see pidama hea wirn olema , wähemalt siis niipalju kui Tõnu ise teadma ootama , wõib aga olema , et palju ja palju rohkem . ning see eest maksma ometi wõitlema , see eest maksma pea ja suu waewata , uni ja isu ohwerdama . Wiimati leiduma paras nõu siiski wee , wiimatt puutuma õige pide ometi käsi wõi tulema õnnelik juhus tee näitama abi . paraku ep olnud see aga mitte palju , mis tema järgnewa aeg nõu ja tegema leidma . tema saatma noorik pool otsima tarwe linn - ehk tõukama see wärske wõrgutu kangekaelne meel soowitud pööre . raudtee sõitma , olema Mari kogu päew aeg linn meelitus ja peibutus maitsma . aga Marike tulema ja tooma wähem linnawaimustus kaasa kui esimene kord : elu olnud õre ja kõhetu ning palawu tüütaw . siis katsuma Tõnu rahaline pakkumine õnn . tema lubama tulewas müügikasu mõis wasika pealt terwena naine - see wõiwat see tegema , mis süda iganes kutsuma esimene päewa peale . tõotama tema ka wee wõikasus kindel osa nael pealt ning andma lisa märk , et ega " see teine " laastulakkuja olewat , küllap tema aegajalt ka ikka miski pealekauba mõistma . kuid Mari näitama oma harwu hammas ja ütlema : " sina olema aga isegi iga mees !" mõni puhk olema Prillup mõte lähenema , herra nõu andma , et tema tõrkuja ise korraks isalikult käsile wõtaks - ehk sisalduma saksa sõnama see , mis talupoeg omama puuduma . kuid ikka jälle näima wahend tema kaheteras : Mari wõis mõni ninaka-näpsakas wastus kõik ära rikkuma . Sea tooma aga noorik üks lõuna käsk , herrasmaja põrand tulema küürima , ja et see päew olema , mil wanasaks kodumail - Tõnu ise olema tema eemalt nägema - siis olema wõim , et kokapiiga käsk taga peremees soow peituma , Mari niiwiis neli silm all kokku puutuma . kuid juhtumisi wõis see sündima . ning nõnda seisma Prillup olukord ees , mis tema muutma ei wõinud , ja heitma siis pigem täis rind lootus otsa , et seal kõik õnnelikult minema . aga noorik kostma käskjalg üllatawa häbematus : " ei mina tulema , kutsuma karjatsenaine , kes wana teenistus see olema , ääp tema see kibedamine tarwis minema kui mina !" Tõnu saama karjatüdruk wärat wahe õnn wee saba kinni : ära see wastus wiigu , ütlema parem , et ei olnud kodu ! " tulema taewa abi ," hüüdma Prillup niihästi õiglane härm kui äkki pea läbi wälgatanud tagamõte , " kas sina siis ei nä , et tema sina imustama , et tema sina oma pidama ! tema wõiks jo keegi teine tahtma , ilm olema jo täis naine ja tüdruk , aga tema tahtma sina , üksi sina ! kas sina sest siis ei oskama lugu pidama , kas sina siis ei teadma , kes tema olema ja kes sina olema !" ent miski olema peale hakkama ülitu . tema purtsama naerma teine ärra tusk ja risti käsi nägema , ja see naer seest tulema klõgin : " ei oskama - ei oskama - mina oskama aiwa ise lugu pidama !" Mari naerma harwa ja taltsalt - nii wallatult nägema Tõnu tema esimene kord naerwat . - ja nüüd ei tulnud Prillup enam miski meel , mitte miski . nagu olema tema pea asemel puutomp õlg wahe . ainult , et see tomp uimane tunduma , sest kõndima olema Tõnu meelest , kui olema tema jalge-esine järsult liusk , kui astuma tema lähem samm auk . ja käsi mõjuma ämmelu , sest härjapea koorem tõstma pidama tema hool hoidma , et hangutäis mööda ei wääratama . õhtuti aga , kui tema wäsinult wood heitma , tundma tema ise kõik muu liige puine , ja säng tema all õõtsuma kui lootsik lainte . see abitus koolduma mees pooldima teadwuseta jällegi kõrgem wäge poole . tema hakkama pühakiri kätte wõtma , sundima laps söögilaud käsi risti panema , minema pärast kirik ka wee palwemaja ning tundma ka tarwidu naine armulaud käima , kuigi tema wiimne käik peale pulm kolm kuu mööda ei olnud . see loobumine sennis usuline ükskõiksus küün sinna , et tema noorik mõistma andma , õppima see ka oma poolt aitama , et maja ikka " ristiinimene kord " walitsema ja ära tema laps katekismus ja õhtu isameiet kinkima - manitsus , mis kuulduma , kui olema Tõnu ise nõutud kord alati ja igakülgselt aus pidama . sest kaudne koputamine jumal uks pihta kunn otsekohene palwen oma suur asi paras ei olnud Prillup mitte pikk samm . ja wisalt tikkuma tema ette . aga weelg laskma tema järg ootama . mis järgnema , et tema jälle teine wäe poole nihkuma . üks pühapäewa , kui kirik wälja tulema , juhtuma Prillup peauks ja wärat wahe sutsu-eit kokku . tema saatma Mari pagar juurest sai tooma ning astuma Triin , kui tema tema märguandlikult käsi pigistama , rahwawoolust kõrwa . et kas tema miski ei teadma , mis aitama , et naine , kes mees mõni asi - ükskõik , mihuke - kangekaelselt wastane , alla painduma , et tema aru pea tulema . Suts moor olema wee kõbus inimene , teene ja aulik , korralikult riides , silmawaate , mis tunnistama ühetaoline kannatlik sõprus kõik ligimene . see emalik silm wahe tungima tugew nina hoogsalt ilma - suur , aga mitte suurelik , lihawlai ots , mis täna mõnusalt mustama . ja see mustawus suurenema , kui Triin , Prillup peremees usutlus kuulama , oma pruunläikiwat toosike olema tarwitanud . Maksakarwa munamüts istuma tark pisut tagaspidi pea , kuid see ei mõjuma üleolek wäljendawalt , sest wööt auwäärt hõbejuust , mis pits alt paistma , ning nägu laug koguilme waldasi üle . muidugi , et teadma . ikka olema , mis aitama . kus oht , seal rohi . mõni oht wastu mitu rohi . ja mõistlikult ilma üks uudishimu Tõnu asi erilik sisu kohta õpetama Suts ema , kui tema iwake aeg üles kirikukuke poole olema pilutama : Mäeküla sõber lõikama pärtlipäewa öösi noorik pea salaja tutike juus ning samuti salaja katsuma tema parem kõrwa waik ja pahem jalg suur warba küün alt must wõtta , kuid see wõida enne wõi pärast muu öö sündima . tallele pandud saak tulema siis Suts , kus weel miski juur ning tarwilik sõna peale lisama . rohtu pidawat tema pärast kotike särk all põu kandma , kuni mõju aegamisi walm . kuid pärtlipäew olema Prillup peremees natuke kaugel , asi olema pakiline laad . noh , siis lõikama öösi wastud wana kuu neljapäewa . muidugi olema Pärtel öö parem , aga ehk saama rohi kangus teine asi jälle jätkuma . tema lühendama lõpuwiisakus , sest juba looklema mõisnik haud wahe üks nutma silm neiu Suts ema lähenema . kirikuaed müürinurk kabel taga , kus tema seisma , olema kihelkond taganõutawam tark kahtlemata ennem waikne wastuwõtte-paik tarwitanud . - muidugi ei olnud Tõnu raske hea uni noorik pea salguke juus napsama , ka küünemust saama ilusti käsi , aga waat ’ waigu olema lugu keerulisem . esmalt olema mitu aeg miski wõtta , Mari pesema sama hoolsas kõrwu kui silm , ning siis , kui kord olema , olema see parem kõrwa , wai pahem , ja kui see wiim parem olema , siis jälle ärkama kõdistatu üles , ennekui miski kõrs külge hakkama , wõi noorik magama sünnis tund just see kõrwa peal . nõnda walitsema ja õngitsema mees asjata mitu ja mitu koiduaeg ning minema waigu Suts poole , sest wiimne urgitsemisekatse lõppema seega , et ärkaja tema üks tagaskätt andma ja kurjalt maigutama : " jätma mina kõrwa ometi kord rahule !" kuna nüüd waik puuduma ja juuksetutt pärtliöö ep olnud lõigatud , siis ei wõinud tark muidugi tagatis andma rohi mõju eest iga soowitud määr , kuigi tema puuduwa miski oma käsi püüdma tasuma . aga tema lootma kõige parem , lõikuma juus pulbripeen , segama see küünemust ja mitu salaaine ning weeretama taigen munake , mis karw niisama ebamäärane olema kui lõhn ja mis peale loetud sõna ahel Prillup ainult lõpulüli üürike meel jääma : " Sikkanikkalikkakakperewonndadaa ." see lehkaw munake süda peal , lahkuma Suts saun mees , kes ka nõidus kohta sennini ükskõikne olnud , ükskõikne uskmatus . - Tõnu saama nüüd öösett jälle magama , warustus olema tema padi pehmendama , uus lootus tema rahu silm tilgutama . aga kui päiwi ja ikka wee pikk päiw mööda lükkima , ilma et miski olema muutuma , ilma et tema kangekaelne wähematk muhenemine olema märganud , ilma et tema proowitäke mahl olema ulatama , siis pöörama aeg tagasi , kus säng tema all hälliwa weneks saama ja jalgeesine haud weereks . tema olema ju rutt oma asi . ega temasugune ise narrima laskma . tahtma mis tahtma , ärap tahtmine piir olema . ja Prillup ehmatus olema wäike , kui tema saks aidasarapik äkki wastamine sattuma ja see tema tõsiselt ja tummalt mööda sammuma , napp ninatõste waewa teretus wasta wõtte . kuna tema silm waata ähwardawa wõimalune , kõigest ilma jääma , kerkima unistataw õnnehoone Tõnu ees see nõidlikum üles . juba piimaäri kui eeskoda . pihk raha wõtta , kamal raha wõtta , ikka raha sees soglada - tema , kes lahja lehmamullikas wõi wana hobuseluine ostuhind tänini kõige suurem summ wärisewa käsi hoidma , muidu aga kopikas ja üksik rublake lugema ! ja teadma , et teine see teawa ! sadama ja warsti tuhat mokk pillama , ning mõtlema , et teine see kuulewa ! ja sealiha sööma , kui teine silk sööwa , ja nägema , kuida teine see näewa ! - ning siis wee peakoda , rait ja hunnitu : mitte enam aetaw , wai ajaja , mitte enam sõtkutu , wai sõtkuja , mitte enam kohkuja kukelaul , wai rõõmustaja , et teine kohkuma ja tõusma ning mitu sina heaks ja au . ja kõik , mis olema mõedetaw pikuti , laiuti , kõrguti , ja mis olema paber pandud must tint ja kirewate wärw , see olema oma , ise ja teine teadma oma , igawes oma , ja wee kord oma ! see sõnama uugasi Tõnu koorima kõik maa ja taewa pill . tema istuma põõsas alla , wõttima pungake põu ja waatles . et ruttama ometi , rohuke , et ruttama ! aga rohuke olema tahkuma , munake krõmps kuiwanud . ja korraga nõelama mees kahtlus wapsik : wägi ehk surema ! nagu jääkülm käsi lihkuma tema ihu üle , kõik higiauk tikkuma piisk ja waate wirwetus hakkama küsimus kerima : mis saama siis - kes aitama siis ? sest see , kes olema wägewam teine wäge , ep olnud kodu tema tarwis , - just see , kes tõotama awitama , kui tema häda hüüdma , pidama kõrwa kinni tema hüüe . aga waewalt olema hädaline raske pea sammal wajunud , kui tema mälu äkki hing wõttima üks nõuandja ununema minewikus . Kruusimägi Saarma pere õuepakk istuma kintspüksid ja prees särk ligemale saja-aastane kulupea , lumine wõru lai lõug ümber , jutuhuul wee ikka werd ja naerusilm ikka wee paiste jaguja õrnus , mis tema oma kolm äraigatud kaasake wõinud rahuldama : Prillup wanais ema poolt . tema lõbutsema laps ja wanem noor , ja kui tema see tulus eluõppus pillama jant ja mäng wahe , siis olema üks korduwam see imelik : ära tema taewais palwete tülitama . inimene häda ja iha ei käima wanajumal ette , see olema suurem asi õiendama : päike ja kuu weeretama , täht sirama süütama , ilm tegema ja kuluma kuu asemele järges uus muretsema . aga poeg ei olema see jaoks aeg , öö kui päewa walwe olema , et rahwas sõda ja katk ja loomataud ja muu hukatus eest hoidma ja kurat kammits pidama . ning waim jälle olewa mõlemi nõumees abi . see aga , kes inimene palwei kuulama ja õige lõpmata heldus täitma , see olewat Maarja , ainuüksi Maarja . kes häda usklikult iganes Maarja hõikama , ei see hõiganud asjata . õel saks saama Maarja arm mõni koht lahti , kõnelema opmann ja kupja , kes " kuum köök " äkki järel tuldud . et aga inimene enamaste ei teadma , kes poole palwetama , seepärast jääma nii palju palwei tähele panema . aga wõi tema wanem siis palju keegi uskuma . oma tütar mitte . leer ja kirik ja palwemaja õpetama ju teisiti . ja Tõnu olema üks see , kes wanais neitsiusk naer panema , kui tema ema seletus saama . nüüd aga - - nüüd aga : Tõnu hüppama püsti ja tõttama kodu . Sea pugema aitama , põlwitama maha oma tühi salwe ja pooltühi kott wahe ning tõukama ahastama üles pihuhall wõrguke poole tolmuma laad : aitama , oh aitama siis tema ! tema nägewat , Tõnu asi olema õige . Tõnu ei ihkama ju muu , kui et tema hea olema elama , sest paha olema tema küllalt olnud . olema aga Tõnu hea , siis olema Mari hea ning hea ka see , kes tema kord maha jääwa . tulema ju paraku mõlemi , Tõnu kui Mari , süda sundima , et see hea käsi saama , aga kas siis saks miski muidu andma . Walgustagu seepärast püha neitsi Mari lapsemesi , et see pakutawat kasu suutma tarima , ja lask sündima , et Mari see osa tasu , mis jääma tema kand , mitte kauem liiaks ei panema . olema tema wee tänane - wee homne - wee tunahomne päew aru pidama , siis aga tulema ja ütlema : mina mõistma ja olema walmis ! ja Tõnu lõpetama kuum tõotus , palwe täitja ustawaks sulane jääma surmatund . tema olema oma sõna aga nii palju jõud kulutama , et põlwe tõrkuma tõusma . nõnda wajuma tema pea närtsinult salwe serwa ja andma rind wol tuksuma , silm wol woolata . kui tema wiim toibuma ja tõusma , nõrguma tema suur lõbu läbi ihu nagu wiheldul , ja tema leidma , et tema hästi kõnelema . Wanaisa õpetus wäärtus pidama nüüd ruttu ning kindel ei wõi ja selguma , ettemõedetud aeg päästma ootaja ääretum teadmatus piin . Julgeste nägema taewalik awitaja ka ära , et palwe õiglus põhi rajama . Tõnu ei tükkima üks peale , tema ei sirutama käsi wälja keegi leiwa wõi peawarju järel , sest kas Kuru Jaan saama aasta hiljem wõi warem mõisnik , see olema ju ükstapuhas . ja nüüd pitsitama kolmepäewane hingetu põnewus mees piht wahe . tema silm urgitsema ja kõrw imema . tema uurima läbi iga jooneke naine nägu , kaaluma ära iga hääleke tema huul , waritsema kõik tema liigutus ja nägema iga peatõste ja küljepööre taga oodatu hüpe . kui noorik hommik ärkama , kui tema peale lahktöö jälle kokku saama , kui Mari tema miski tulema küsima - igakord kähwas Tõnu süda : noh nüüd ! ja ise waikima kogu see päewa , pugema peit kõik , mis tema iha wõi ilmsiks tegema , ainult soe , hell naeratus pöörama tema Mari waate kosiwalt wastu , naeratus , mis nagu liigutus kallis märg sees ujuma . säärane Tõnu nägema noorik õieti esimene kord , päewa peale pulm üks arwatud . ja uurija meelest olema , kui olema Mari haruldaselt waikne . Waikne , tõsine ja mõte . iseäranis tähtaeg wiimne päewa . see seletama Tõnu nii kindlane ise kasu - just nõnda olema tema tema sisemine murdumine ja muhenemine mõelnud - et tema pärast õhtusöök pidulik oode piip " leentool " istuma . see iste - sarapuuwitste punuma , põhi wilditükk pehmendama , tema ise talwine töö - taota tema muidu ainult pühapäiwiti istuma . aga Mari tulema laut wõi ait , kudistama ees natuke laps , ja kui tema jala kamber pistma , kohe hakkama nabinal nööpa ja haage lahti peastma . magus aigutus puhetama tema suu . hubane ohe wajuma asemele kaiss . " täna öö tulema äike , põud lehkama ." tänu istuma tummalt . " mina rukis olema küps ." Tõnu ei liigutama . nüüd jääma woodis waik , esimene norisewa tõmbekatke käima , siis algama ühtlane hingamine noor terwe kops . istuja pidutool libisema kustuma piip rind mööda süli . tema kogu hakkama haudjas , jõude tihenewa pimedik uppuma . Wälja tümisema juba , aken tikkuma wee ja muld lõhn , warst lõikuma sinakas sähwe kamber pitku . tema eredus mustama istuja silmakoobas päratu suur . üheksas peatükk Öö pikenema aegamööda , aga Prillup Tõnu ei olnud sest kasu , sest tema magama halwaste . uni pelguma ja heidutawa unenägu rikkuma see , mis olema . tema , kes muidu magama kui ront , mainima Mari nüüd korduwa puhk , et tema uni ümisema ja isegi jutt ajama . kord katsuma nutma ja teine kord laulma . nägema uni olema enamaste nii segane , et nägija sest miski meel ei jääma peale tunne , et tema kuidagi kimbatus olnud . see aga , mis wahel meel jääma , paistma mõistus nii riimitu , et warstigi ununema . siiski , üks öösi olema Tõnu unenägu , mis mälu püsima ja mis ka miski kimbutawa ei olnud . noor hüljes ronima üle jalutsi-otslaud säng ja asuma Tõnu peale istuma . tema jääma aineti tema otsa wahtim , silm ja suu ümber sõbralik muie . " mis sina mina wahtima " küsima Tõnu ja silitama tema pea ja lõug , mis pehme olema kui warsa mokk ; loom pidama waidlemata wõima kõnelema , tema olema niisugune nägu . " Woatan , et mis mees sina koa olema !" wastas hüljes natuke raswas , aga muidu selge hääl . " mis mina siis wiga olema " " mis sina wiga olema " hüljes wääna kentsakas kael . " mõni mees nüi , kes naine jagu ei suga !" " soo , - mis mina siis sina arust pidama tegema " " Walu andma , kulla wend , walu andma !" näpistama üks käpp Tõnu nina , teine paitama noorik põsk , naeratama heasüdamlikult ja hüppama wood . " kuhu sina siis ise nüi minema " " ääh ," tulema juba eemalt nägematus , " tuiama niisama mööda maadilm ja andma toss hea nõu ." Tõnu naerma , kui ärkama : loom rääkiw suu , tema silmawaade , kõik tema tegu ja olu tunduma püsti weidrusena , ja ometi jääma tema miski järgi , kui olema Tõnu mõni olewa isik koos olnud . ja see isik ei ununema tema , ei kuju ega sõna poolest , ikka jälle tempa tema tema ees üles ja kordama oma jandiline jutt . ja wiim ei olnud see jutt enam jandiline ega isik enam hülgeline , ei , wai Tõnu hakkama harjas turri ajama naine wastu , sest õpetus selguma mõistlik - nii mõistlik , kui olema see Tõnu ise pea tulnud . küll minema esimene katse nurja . naine olema liig haljas silm . see rabe waate all olema Tõnu meelest , nagu pistma tema sõrm kurk . aga tema teadma nõu . ja kui tema üks õhtu , mahorkapakk kaenal , kukk torn poolt tulema , siis tema olema halja silm wastu warustatu . jutt asu sobima kohe . olema tema waene mees teadma , et tema niisugune lõõp kimpu saama ! maja kõik ui-ai , koore-natuke hapnema kibe , kana munewa ei teadma kuhu , kaljakapp seenetama , ei mees ega laps enam puhas hilp ihu peale panema - perenaine kilkama plika ja poisike kiik ! mees tulema tühi kõht tee - uks tabama , käima naine kiik otsima ja kutsuma ! noorik nägema , haistma ja pidama suu . eks tema hea mees olema soand juba küllalt silm kinni pigistama ja mõni kurk alla kugistama , kus teine kops ammugi üle maksma olema läind ; ei tema olema sõna lausuni õu , kus praht üle pea kaswab , ei lehm , kes laut sitt sisse uppuma , ei kalja-astja , mis jumal teadma milla wiim haue nägema - - Tõnu jooma kapp ja purtsama kõik põrand - solk mis solk ! - - aga ära tema arwaku - kõige pikem köis olema ots , ka Tõnu kannatus köis . ja siis wõib kergest sündima , et see köieots wihisema hakkama , kurjas wihisema hakkama ! - olema siis wee inimene , kes püüdma mõni asi mees meeltmööda olema , kord ka sile ja nõtke , kui mees tellima ja elu nõudma . Sea olema - see mõisa-asi . ei tema taha ! miks ei tahtma ? minema küsima ! ette tooma keegi ei olema . purupaljas kius ja jonn . et aga mees üle käima ! kahju tema ei hoolima ! - Wana ’ olema kõik seelikukandja saksa päralt , wõttis , kes imustama , ja keegi ei tõrkund wasta , noorikgi olema enne tema ja siis alles oma mees naine , ja üks ei old walima , kas saks noor wõi wana , nägus wõi näotu . kus mina Mari nina püsti - ei kõlbama Mäeküla wonn tema , pidama mõni noor ja ilus kindral olema ! Tõnu peatama ja ootama , noorik aga waikima edasi . see mõjuma Tõnu nagu wastukarwa silitamine koer . " kui tema wee suu lahti tegema ja oma lollus ilmuma ! siis saama ometi järg ja juur , misuke pegla tema õieti olema ! kui tema tulema ja ütlema : mina kartma patt . aga mis kurat patt see olema , kui mees nõus olema ! patt tegema kõik igapää - hakkama seal äär wõi piirt otsima ! ja kas siis saks pagan olema , kui külapruut oma pärima , wõi olema ehk mina oma pagan ? ei , tema kardawa kõik jumal , palju enam kui meiesugune , ja seesama papp olema tema mis mina . ja kui see patt olema - kas arwa siis , et jumal ja kirikärra olema seadus luband , et saks wõib sada naine pidama ? - ära sina mina tulema waidlema , siis jääma warst jänn oma kumm ja lõsnatarkus !" Tõnu suu olema kuiwaks läinud . tema austama kaljakapp pikk sõõm . Wood serwa najataw noorik näppima nina ja äigama suu . " ehk kui tema siis ütlema : mina äbenema teine inimene . aga see ää parem tuli halpimagi ! eks mina olema sina ennegi mitu kord seletand : kes sina see siis minema nina peale kirjutama , ja ega sina rumal laps olema , ja tema jo linn koa korter ! aga kuigi wiimatt pidama kahk tõusma - mis kurat siis ! kes sina wõlga olema ? kes sina õlma tohtima akkama ? sina sõge jo raha tasku ! sina teenima jo raha ! kes kukur kõwa , ei see pruukima punastama , kes kaks käsi wõtab , ei see tee ilma lori äda . suu wõi sülitama sihuke , ja kui sina wee mina ütlema - mina lööma tema lits lai !" Prillup rusikas prahwatama raske uhkus laud . tema tõstma silm , et see mõju kaebealune pale lugema , kuid hämarus see wahe olema juba liig tihe . ja siis kõnelema edasi , hoogsaste edasi , iga sõna peale ässitus tilgutama teine ja iseenese tarwis , et silmapilk lähendama , kus wõiks suu asemele käsi õiendaja astuma . aga kui tema parajaste sinna sihtiwa ähwardus olema jõudma , kui tema olema kinnitama , et see asi aina tema käsk maja pidama maksma , ja kui tema see raksumine seest oma uduraske pilk jällegi süüdlane otsima , siis - siis olema seesinane süüdlane enam sängiserwa , tema olema enam kamber . Kobaw käik poolawatud uks tunnistama Tõnu , et silm tema mitte ei petma . tükk aeg seisma mees üsna wagusi tõeasi ees , et et tema oma käskija-wõimu praegu sugugi ei saama tarwitama . tema olema kahewahel , kuidas olukord wõtta . umbselt tikkuma tema üles : ehk olema nõnda üsna hea ! aga ei , rõhuma teine wool wastu , see olema nõrkus , ja nüüdne nõrkus lõpulik kaotus . ning kirikutrahter maitsema nõrkuserohi hüüdma : ära sina kinkima ! nägema ju , et tema sina trotsima ! mõni mees , kes naine wõitu ei saama ! ja läwe ees tammuw Tõnu wolksab läwes üle . Wälja olema märksa walgem , õu lastab waba wate , ent otsitud ei olema seal . Prillup silmima aitama , silmima rehealla ja laut - ei seal mitte . ja tee sigima hea madjak tema pihk . kas ehk hõikama ? ei . minema teadma , kuhu jooksma , kui kuulma , et järel tuldud . nõnda jõudma tema kapsa-aed tare wainupoolne ots ja nägema tema seal . Mari istuma aed nurk suur leiwakujuline räpsukiw selg , pea ümber piimane kahwatus nagu õrn pupeneti-rätik , sest äkki piiluma kuu pilweunkast alla . Tõnu olema mulk juba läbi , kui alles märkama , et noorik mitte üksi ei olema . Mari jalg ees kükitawa Anni ja Juku ning kuulatawa ammuli suu tema poole üles . Nähtawaste westab tema tema mõni oma petsikjutt , mis tema tema maia olema nuruma , huupi wäljamõelduma looge iseenese ja tundma isik täis weidrai wõimatus . " Mari , akkama mina nüüd ullu jutt reakim !" kuuluksema tema sagedane , ja muidu nii kõnekitsi wõõrasema ei seisma tema wastu . oma wigurdus weeretama tema see wäärdum tõsidus ette , paaritus , mis tema suu aplamine see lagisewam kiitus meelitama . Mari ei olema üksi - see olema teisiti , kui Tõnu eeldama , see wastu ei olema tema warustatu . teadagi , ega tema see watakai tema jalg ees ei häbenema , aga - miski uus olema seisukord ! ning Tõnu samm ei olema mitte täis hoog ja rops , kui tema nüüd üks asemel kolm lähenema . ja kui tema see juur jõudma , eksitama tema wee teine nähtus . tema näewa tema malk , kuid üks ei ilmutama pelu . suur peatama jutt , wäikse naer , tema wahiwa tema wastu , jääwa aga mure paigale . õieti olema tema neli : Juku ja Anni wahe kõtutama klutine Kaaru , ja see olema ainus , kes argtus maa andma . ent tema ei pagema , tema wai tõusma esimene käpp peale , liigutama sõõre ja pidama wembla otsa silm . ning saba siblima wabandus see umbusaldus pärast . " ennäe , tema weel ülewa ! mina mõtlema , et juba õndsalt säng puhkima ." see ükskõikne lahkus kergelt pillama hüüe tegema , mis weel jääma tegema . karistaja olema wägistatud . tema ei teadma äkki , mis tema siin seisma ja milleks tema see malk olema käsi . tema ei oskama ise legitimeerima see neli silmapaar ees , kes tema tunnistawa , kõik wähem see paar ees , mis alt tema praegu nii häwitawalt teretama . ja Tõnu wahtima waik üks pealt teine peale , ja waikima siis wee jupike aeg , knnn tema wiim waga wale maha saama : " Nää , tulema sina üleannetu sugara põhk ajama ! mis tölgerdamine see olema öödläbi mööda aiaäär , omiku ei suga moa lahti ! kähku tuba , krants !" tema hoop all lendama pesakond laiali , aed ja õu olema korraga naerukilge täis , Kaaru klähwima kõik jõud ning ahmima madjakas otsa hambuss saama , Juku wõidab üliwahwus ja püüdma isa selg tagant puss tegema , ning rõõmumõet woolab lõppema üle , kui wägew waenlane , miski peale komistama , täis pikkune õuemuru maha prõntsatama ning seega lahing kaotama . " ei teadma , miks isa mina iga õhta ei tulema ullama " ütlema Anni Juku , kui mõlema asemel . " tola ," haigutama Juku , " ega tema ’ s iga õhta käima tubakas tooma !" Juku olema õigus , säärane õhtu ei tahtma enam korduma . Wist tõmmab isa wähe piip , sest tubakas lööma kaua ette . ja kui tema kirikupäiw tubakas tooma , siis olema tema ennem see sõda mängima . Wõi häbenema tema oma kaotus ? laps meelest olema , kui olema tema isa kunagi nii iseenese , nii waikne mees nägema . paistma , kui ei hakkama teine maja tema silm , ning rääkimine näiksema tema wastumeel olewa , sest sõna kuiwab keel . tema panewa ka tähele , et tema silmaalune laialt kott olema wadunud ja kentsakalt sinawa , ning ütlewa see Mari . Prillup käsi ei käima hästi , see olema tõsi . tema pidama herra juur minema , aga ei minema . puuduma jõud , puuduma lihtsalt jõud , jalg ei kandma . tema ootama , ehk tulema mõis käsk , siis olema parata , siis pidama juba kuidagi . aga mõis käsk ei tulema , surutis jääma süda peale , poolik maja poolt mägi tõmbuma tema waewawalt miski wastu , mis tema segane pea nimi ei teadma andma . siia juur seltsima läila tüdimus igapäine töö , töö kodu niihästi kui mõis , ja tüdimus paisuma tülgastus mõte walgus , et pääste ei olema sest töö , et sina neetud olema see jääma , kes olema ja olema - igawene rabeleja silk ja leiwa pärast , uppuja , kes ei uppuma , aga kallas ka ei saama . ja kõik , mis sennini tema olemine mõte ja tuum tähendama , põllusiil ja loomakont , tööriist ja peawari , armas tema hoolimata kõik wäetimus , kõik see ujuma tema meel ees nüüd hall tühisus , kaema põlastus ilge kõnts . Tõnu olema tunne , et tema enam miski ei olema ja et tema ise enam miski ei olema . tema ei mõistma , miks tawmeel käsi ja jalg tõstma , siit ning sealt tegema kinni haarama , miks tema silm tehtawa nägema ja aru see taipama . tema ei hauduma mitte alati waikimine , nägu tuim tohletus . olema silmapilk , kus tema äkki ärritus süttima , wõimetus ärritus , teadma , mispärast . siis tõukama toorelt koer , kes tema miski ei tegema , wiskab kiwi kana , kes ainult kõketama , wemmeldama oma hobune , kes kõigiti kohus täitma , ning lööma wikat meel kiwi . tema kahetsema säärane tegu tagajäre kohe , aga wajadu ise kiusama , ise peale see hästitama , olema wõimsam . tema ümber hõljuma nüüd ala imelik poolwalgus ja õhkkond , mis tema ei tundma . tema pidama miski seletamata wõõra sala wõitlus . pind tema jalg all ei nihkuma enam , wai sellewastu tundma , kui olema tema õieti olema , kui kõndima jalg ilma tema puutumata . ja kuna tema üks kuumem päewa oma odranatuke niitma , pistma tema järsku pea , et waenlane tema salalikult selg , sihilik püü , tema kõrgemale hoowata pind ligidus , kõrgemale see õhk , mis Tõnu tundma ja mis pimedam pidama olema kui siin all helkjas sumedus . Mari , kes tema natuke maa eemal niitma , nägema mees hakkawa taganema , kui olema tema wikat ees miski kohutawa silmama . Tõnu taganema wäikene nõksuwate lihksamm , misjuures tema jalg teineteise kaugenewa , kuna kramplikult käsi hoitud wikat ots muld kriimustama . ja siis waaruma täis pikkune selili kaar . " ära minema " naeratama Prillup nõrguwas nägu , kui tema külm kaewuwee wirgutus silm jälle awab . " ära minema ," kostma Mari huupi . " nägema " " nägema ." noorik tõstma tema istukile . Tõnu waatab wõõra meelisklema ringi . siis tutwuma tema paik , ja tema naeratama jälle , seekord weid häbelikult . " kus mina wikat " " Sea ." " no , siis waja jälle - - kuid Mari abil aina saama tema jalule . tõusma suurendama imetlus tema silm : jõud , mis tema raskus tõstma , tunnuma ootama suur . " ei , sina minema nüi õis säng , küll mina üksi niitma ." " lori ! mis mina siis wiga ! ootama , mina wõtan wikattima !" aga tema ei wõta wikat , wikat olema liig madal , liig sügawa , ja kui tema kumardama , wajuma see weelgi sügawam , wajuma nagu järwe põhi . ja nõnda sammuma tema naine toel tuba ja heitma säng . Mari awab mõlema aken ja uks , sest Tõnu meelest olema kamber pilkane pime . põld tagasi minema hõikama noorik Anni Pajusi - teine laps olema täna soo karjakord - et tema isa käepärast olema , kui see miski pidama waja olema . " tema magama ," tulema Anni mõni aeg järgi teade . " mina panema tema järi kaillakapp wood ette . küll tema pinnima , ennema magama jääma !" ja Anni asuma lapselusti reha ema järel töö . " minema õis waata , mis tema nüi tegema ," käskima Mari paar tund pärast . " mina panema uks ja aken kinni , tema lõdisema , kui külge pöörama ," olema tagasitulija kuulutama . ning siis töötawa mõlema päewa weeruni . Wähe rääkima , nagu tõsine töö juures kohane . iseäranis teadlik säärane oluwiis sündsus olema Anni . Prillup uinuma wee , kui tema pisukene perekond õhtu kamber kogunema . tema magama seliti , ja kõik tema panewa tähele , kui priske tema korraga nägu olema . tema põsk pärima õitsewa , see nägema karwakattestki läbi , ning silmakoobas ja nõgu suuäär olema ohtralt täituma . " Tõnu , ehk tahtma süia ," äratama tema noorik , kui toit laud . " Süia ? ei ," wastab Tõnu silm pärani lööma . " Wõi siis söök keegi elatama , kui peawarju ei olema !" Anni ja Juku waatawa ühtaegu wõõrasem ots . sell rahulik käsi katsuma unistaja pea . " mina andma sina piim jooma - ehk wõta " Tõnu tõusma istukile , wirguma ja wõtab piim . aga palawik kaswab öö esimene pool ja õhutama haige taguma üsna pikalt ja elawalt kõnelema . see sündima wahe awatud silm , nagu Mari põlema jäetud lambike walgus wõib nägema , ja kuuluma siis kui asjalik arupidamine iseenese , see enam , et mõte alles tükk tee takka jälle kord wäärduma ja kiduma . õieti olema sonija üksainus aime , mis kallal tema nipima ja näppima , mis tema kord see , kord teine oletus sinna ja tänna weeretama , ning see ei olema mitte enam tema suur asi , wai miski juba too tagant . Prillup heitlema mure koht pärast , mis tema kartma kaotawat wõi mis tema juba olema kaotama , " sest ega saks ise keel laskma näitama ". üks jutujärk ootama tema alles ülesütlemine ja ohkima uus koht eest , mis wõõras walla waja otsima ; teine olema tema hundipass juba käsi , aga kusagilt ei leiduma uus asu , kuna kewade lähenema ; ning kolmas olema jüripäew õues , Tõnu tõstma wälja , ja tema ei teadma , kuhu oma " neli laps " minema . neljas laps - Mari harwa hammas wälgatawa - kujunema tema mähe . Ärewat harutamine saatma unistaja wastawate liigutus . särgiesine olema tema rahutu näpp lahti nabima , linane tupp peen nöör otsas tulema rind nähtawa , ja noorik sõrmitsema läbi riie , mis seal sees olema . Mari poetama leidma tera pungake wäljag , ilma et kõnelew omanik see märkama , ja kui tema see säng poolpimedus hästi ei nägema , siis lipsama üle mees säng ning silmitsema leid lambiwalgus laud juures . tema weeretama tema pihupesa , nuusutama , torkima küüs ja kehitama wiim õlg , misjuures tema kõõrdpilk lamp wäetisse tulesilm meelisklema . siis ajama haigutama ja ringutama mõlema käsi üles ja ähwardama parem näpp see imelik pipraiwa ise naerwa suu kukutama , ei tegema see aga mitte , wai wiib tema Tõnu rinnatupp ilusti tagasi . enne sängiminek kustutama wee lambike ära , mis ilma juba kustumine . " ära nüi enam jutt aeg , Tõnu , wai katsuma ka magama !" tema hüüdma see selge hääl tema kõrwa . ja teine kuulama . Prillup kõhelema ja nohisema natuke ning wastab siis urin , mis peal juba waibe wajut : " Noja , noja , aga kuhu sina homme pea panema ! kus urgas nägema , seal teine sees !" " eks kudagi ike suga !" pasundama Mari tema kõrwa . " Noja , noja - - järg kangastuma raugewane ümin , käsi ja jalg tuksatawa korraks , siis olema rahu maja , siis puhkama Prillup nagu muu Kruusimägi urtsikui . ja kolle wiiuldama kilk , lakk laulma kukk , ja koer aken taga haugatama uni . suur ärataja aga - küll tema tõusma jälle , kui tunnike tulnud . - - Prillup jääma hommik naine nõu säng , ajama aga lõuna oma suur kont jalg . olema tema ennegi pikali haige olnud , häbenema see nüüdki jumal päewake näitama . ning töö , läila ja wintske - tegema olema tema ometi , tegema olema tema ometi ! Tõnu were lahkuma palawik , kuid mitte mure tema aju . see olema sinna ise kinni hammustama , purema ja purema ja piinutama mees kurdesõnu suu . see ei püüdma tema Mari mõjuma . ei , see peatükk olema tema kriips läbi tõmbama . ja nõiapung kasima põu , kui too lõuna woodima pelgus . tema heitlema oma painaja enamaste üksinda , ei wõi aga parata , et ka naine kuulma lauseke libisema . ja see sagenema , mis enam päiw tare taha kustuma ning hoolimata see , et teine tema kartus ei jagama , et noorik oma lapsemeel üks ega teine ei uskuma : ei see , et Tõnu koht wõetakse , wõi et tema uus ei leidma , kui see tõene pidama sündima . " see seal põlema niisuke nägu ," ütlema Mari . " see pidama juba suur kuri tegema , kui ära akkama ajama ." aga Tõnu naeratama halekalt . " mis sina kullake nõgu nägema ! eks siit olema ennegi lahti lastud ja ära aetud ." " ega ometi nailla pärast ." " jaa , aga wõta kinni , mis saks naillaks wõi mis tema tõsi pidama ! mõis tegema , mis mõis tahtma ." " no , ega koht moa pealt kadund olema ! Külap leidma , kui aeg käsi ." " mõni näljakong ehk juhtuma kuskilt , aga mis sina sihuke peale akka ! mina olema neli suu ja kewa wist wiis ." " ei , wist neli . - aga olema ju wee muu teenistus ilm kui koht - kõiksugune maa ja linn ." " jumal oidku moonakas wõi sadamatööline akkama - see olema juba wiimane leib !" ei aitama miski . Tõnu pea wajuma mure norgu . tema kahetsema sõna , mis kuluma . ja ajama oma hädatsemine nii kaugele , et pühapäiwiti kirikuplats naabrus rahwa uus koht hakkama kuulama , ise olema weel üles öeldud . ja kui tema walitseja kaaslane üks kaugemal laat käima , siis usutlema külamees salamahti seal . ning kodu jõudma upima naine tellima , see minema õige korraks mets poole kõrwu kikitama , olema nagu enam oma inimene , sest ega wõõrik naljalt hea asi wiiksattama , päri kas wõi suu ase . " ei olema tarwis ," wastab Mari , igawus märk nägu , " minema too oma piimakontraht mõis ära ." Tekkiw waikus ei olema pikk . Prillup käsi põlewa tikk , mis toll kolm piibukolu eemal jääma peatama , lõpetama tee . " oiäh - miks ei tooma - kui tooma olema ," tulema esimene pops wahe ; nutsiwa mokk olema hämarwäsinult naerukil . " Wõi julgest minema , tema lubama tänaseks walmis kirjutama ." noorik lusikas käima nobes koorekauss ringi . laad lendama must puru sisse , wäikne sõrm küüs kõrwaldama see , ja töö minema wurin edasi . " kes sina õis pilkama kippuma " küsima Tõnu , kes pilk Mari nägu , mis miski ei ütlema , keerlewa koor sisse laskuma , mis niisama wähe ütlema . ja Mari suu jääma see kord wait . Tõnu aga seisma ja seisma . Wiima hakkama tema pahem silm äärest wudisema , siis mõlemine suunurk tuksuma ja kaelasoon kumbki pool lõuapära taga kisuwa korraga kramplikult kokku , nii et kõrwalest liiguwa . tema tahtma põlwe järike toetama , wäärduma aga mööda ja sattuma põlwili põrand , otse wõitegija ette . piip kolksuma see wahe maha . " kas sina siis - - kas sina siis - - kas sina siis ometi - - ? ent paistma , kui uppuma sõna sära sisse , mis tema silm murduma . " minema nüi ike , minema !" - - Kuda siis - - milla siis - - " Mari palg pilwitama kergelt . " hea küll , Tõnu , - laskma mina wõi tegema !" kui Prillup uks minema , otsiwa tema jalg keha tasakaal , nagu lasuma suur ja raske kott tema selg . kümnes peatükk Tunnike hiljem istuma Tõnu Prillup kamber laud otsas ja wahtima suur silm wärisewasse paberileht , mis tema käsi hoidma . nõnda istuma ja lugema mees juba kaua , ilma täpp taipama , mis seal sees olema , kuigi tema kirjutama kiri weerimine wõitu saama . täht olema jäme ja selge , nagu kepp ots weetuma , aga kui silm tema hakkama wahet tegema , siis walguwa lillakriim wirwetus kokku . laps käiwa sisse ja wälja . Mari käima sisse ja wälja . igakord peituma paber lauaweere warju . ja kui noorik selg wõi külg pöörama , siis piidlema tema istuja pilk . see olema otsiw ja leidew waade , mis isu wõidab , mis enam tema leidma , ning aegamisi imestus täituma leid ootama uudsus . Prillup ei teadma korraga , kus tema silm senn olema olnud . Mari olema kaswanud , Mari olema küpsema - Tõnu ei olema enam kolmas laps . Mari olema kauninema , üle öö kauninema , tema olema ise salaja kuhugi imekaewu kastnu . ja ikka ablam laienema piidleja pilk , ikka enam helk wariseb nägema awandus Mari kogu ja kuju peale , ning kuum , karmune kamber - tuba olema rukkirehi ülewa - lööma nagu peidetud angerwaks magusuimastawalt lõhnama . ent Tõnu wäriseb lilla kiri paber näpp . tema nägema see uuest , kui tema jälle üksi jääma . ja nüüd tulema kustumine . äkki tikuwa suur wesihernes tema nahk , palg ja kael kublitawa see , nina ots hakkama tema maha piiskama ja silm liiguwa lausa märg . see silm ei ruskama praegu , tema olema elu hall . ja Tõnu waewamärg nõrguma mõni tilk kriim paber nägu . kui Mari jälle ilmuma , istuma laud ääres mees , kes wahutaw õnnekarikas ümber olema kukkuma . " et tema see minema tegema - - et tema see minema tegema ! - - oma pidama - üsna oma pea - salaja teine seilla taga - kui teine kodunt ära olema - kui teine ingel aim põlema ! - ei nõupidamine , ei kokkureakimine , nagu põlema teine aissagi , mis tema tegema , nagu olema mees ja naine ! " muidugi , saama jo mõnikord kõnelema - niisama omakeske mögama - ajama wahe naillatasa pealegi - olema ehk kõdi ja kipitus süda - - aga et tema minema - et tema peletis tõene minema - - ja Tõnu käsi laksatama lapiti laud peale , kriim paber pea , mis tema põlastus sinna olema wisanud . aga silm tema ei tõstma . tema noomima põrand pragu oma jalg wahe . tema ei nägema , aga tema teadma : keset tuba seisma Mari - suur ja tugew . " Nüi wõta käsi ja küsima : kuda teineteise edaspidi otsa waadata ? - kes olema mina ja kes olema tema ? mis inime see olema , kes sina üks säng magama ja üks laud sööma ? - kuhu sina silm pöörama ise ja teine ees ? - Kuda sina taak kõrwuti kirik istuma " põrand pragu Tõnu jalg wahe ei teadma miski wastust . " aga mees tundma äbi ja tema mitte ! eks tema olema see kõik ise ise wõind ütlema , ega tema laps olema , tema olema suur inime ja naisterahwas . - kus tema ! Muudku minema ja tegema ! - ja kui sina tema siis käsile wõta , siis seisma nagu sein ja irwitama sina pealegi nägu !" see tõendama Prillup huupi ; aga kui tema nüüd wiim pragu pealt Mari peale waatab , olema tema õigus : Mari seisma ja naerma . " aga ära arwa , et sina nii kerges mina küis peane !" ja Tõnu tõusma püsti . " mina pärima seletus ! mina tahtma teadma soada , mis sina sees olema ! mina küsima sina käsi : inimeselaps , miks sina mina nõnna tegema " " tahtma ," wastab Mari . kuid see wastus ei oskama ülekuulaja miski peale hakkama . " tahtma ? - muidugi tahtma , ega sina ilma olema läinud . aga mina küsima , mikspärane sina tahtma " nüüd tõstma kaebealune mõlema käewarre ringutamine üle pea ja harwa hammas wahelt minema wäike aigutaw-naerataw puhe . siis pöörama usutaja mööda kapp poole , mis tema talitawa rahu miski hakkama wõtma . see äritama . Tõnu seisma üürike aeg nõutult , awab aga siis suu ja süda sõim . iseenese sõna wiha imema panema mees tõsine tüsedus - tüsedus , mis mõni esimene kord see ige tagant ilma pääsema . ja kui wool wiim ummistama , kohmama kuub ja müts warnas ning ähkima wälja wihmane pimedik - eemale see jõle , see rüwetatu . - Mari magama juba , kui tema tagasi jõudma , aga laud põlema lambike , et tema ei komistama , kui tulema . ja lamp kõrwa walendama paber . Mari magama tõene , see olema nägema , ja kuna Tõnu ise riie koorima , ei lahkuma tema pilk mure magaja . tema silmima tema järi edasi , kuhu weel istuma jääma - tema kahupea , tema priskunud kael ja kerkima rind , tema õlg , puus ja käewart , kõik see õitsele lööma worme , mis tema katmatana ja kaetud nägema wõi tihkem kate läbi aimama . ning uueste , ent wõimsamalt , kuumemalt tikkuma teadwus tema peale : tema ei olema enam kolmas laps , tema olema äkitselt naine ! Tõnu kustutama tuli . ja kui tema leitu kõrwa olema heitma , krampima süda tema kokku , ning magaja oma suur kondine käewarre rind wastu rusu kaebama tema tema suu , silm ja kõrwa : " naine , naine , miks sina mina maha jätma !" - - see tund põlewa Kremer herra poissmehekorter wee küünal . tema põlema rohkem paar wiimne õhtu , sest kõik tuba olema walgustatud . Herra von Kremer terwis olema nimelt wäga hea , ja et küllate see tunne mõnu maitsma , ei ruttama tema magamaminek . nõtke samm ja helkjas nägu mõedab tema saal pikkus , käsi kord puus , kord hubaselt püksitasku , kord hall kihwu läbi pihu laps . ja muusik mängima nurgalaudi , ja sohwalaud õõguma punane portwein klaas , ja lõige kollane kook naeratama taldrik . siis wõtab wanaherra taguma iste tugitool , tegema wäikse rüübe klaas , mugima suutäis taldrik , ja enne kui tema jooma , ei unustama tema klaas peegel poole tõstma ja oma naeratawa ärakuju terw noogutama . süda olema tema kord . Wimmas klapp olema miski märkama . tuiksoon töötama rahulikult . muusik aga , mahe ja magus , see tilistama kogu õhtu üksiklane sügis ihuwiis " Die letzte Rose ", ja wahe , kui uus hoog turd tugewus lõbutseja põu paisutama , tõstma Ulrich von Kremer oma Jupiteri-hääl ning müristama pill kaasa laulma : " ist denn Lieben ein Veibrechen , darf man nimmer zärtlich sein - - - nüüd olema aga leping , mis Tõnu Prillup Kremer herra tegema , kaks pale : üks pahandaw ja teine rõõmustaw . olenema ainult see , kumb silmitsema , et wastawane meeleolu sattuma . ja järgnewail päiw silmitsema Tõnu waheldus rõõmustawa pale , ning tema rind asuma rahu ja hingeline ülendus . kõik pealt nägema mees ära , et tema Mari ülekohus tegema . sest astuma Mari oma samm waba , siis olema tema tema tänu teenima ; talitama noorik aga ülem wäge aju , siis olema tema õletama see ülekohtusem , et Tõnu säärane aju tema wäge ise ju paluma . kuna aga wõimataks jääma kindel tegema , kas üleüldse wõi mäherdune see wäge siis Mari mõjustaja olnud , wõttima Tõnu targu nõu , kõik tema ühetasaselt tänulik olema : Mari , Maarja ja taewaisale niihästi kui wäele , kes Suts eit ühendus pidama - teadagi ka eit ise . lahke nägu ja kiitlik sõna tasuma eelmine , Triin aga saama luna ohter osake Prillup nurme-õnnistus . tark õnn olema Kruusimägi sügis tänawu pisut enam põll . muidu hakkama Tõnu ise unistus hällitama rõõm , mis kewa ’ tema pidama tooma . Nugris see rõõm ise eelmaitse nõutama , kalduma tema tee nüüd arutiht piimakamber , mõis kari ja Kuru kuuendik piirkond . mis tema siin kui seal nägema , olema ju ammu nägema , ent Tõnu ei saama sest nägema . ja kuna mees waatlema ja piidlema , ei wõinud tema teisiti : siluma oma karwas koon ja muhales . kamber , kari ja Kuru - see kõik ootama ju nüüd tema ! ja Jaan ei teadma . ja teine ei teadma . kui tema aga kord teadwa - no see silm , no see silm ! ja kui tema üks õhtu karjamaa põõsas alt taas kord Kuru Jaan ärasõit nägema - hea koorm kollane ja walget kuld olema Jaan seegikord peal - siis ei wõi Tõnu teisiti : tema saputama tema käsi hea tee järgi ja podisema kõik kõht naerma : " aga kunniks meel ! aga kunniks wee !" ja kui tema Kruusimägi wainu jõudma , siis pidama saun ümberringi ülemeelik pilkekõne , kõne , mis kuuluma ligikaudu , kui tulema Prillup kukk torn poolt : " Jahaa , konutama ja wahtige aga , sina mutikoobas ! aina üks sina seest olema walitud , aina üks leidma weart , et tema tõstma ! sina teine aga - tuhnima muld , mis ei elatama ega suretama , orjama mõis ja sööma silk igawest ! jääma lage , sina lage , sest karwane pidama mees olema , kes kuulma ja tõstma !" kahju , et keegi tema wastu ei tulema . Tõnu ei teadma , mis tema tema ütlema , aga tema ütlema miski . Tõnu ei teadma , mis tema tegema , aga tema tegema miski . mitte wõim olema , et tema tema naerma keel näitama ja tema wägipulk kutsuma wedama . kodu aga olema Tõnuke libe . tema olema nii libe ja ligitükkiw , et noorik tema küünarnukk pidama müskama . kuid Tõnu ei pahandama , tema tasuma nali : " sügama täna rukki-kõrs mõis lehm eest ja takka , see kuulama aiwa himu - sina aga kohe sarwe wasta , kui näpuots puudutama . Milla sina sedasi koa mõisaelanik soab !" ja siis tulema päew , mis Tõnu eelrõõm isewärk uus juur lisama , päew , mis tema walitsus hakatus wee kujukamalt kuulutama , kui see lillakriim paber , mis tema kapp lauluraamat wahe . kui Prillup " paburits " haletus pärast herralt lähem juhatus minema küsima , leidma tema mõisamaja pikk wahekoda astuma iga parempoolne uks läwe inimene kikikõrwu kuulatama : köögiuks seisma kokapiiga , järgmine Reemet emand ning see järgmine walitseja ise . kõik silm olema suur , kõik suu ripuwa üllatus , jahmatus , isegi ehmatus . Tõnu mõistma see kohe . Kunturist , mis uks pisut praokile jääma , kostma kärkimine . Mäeküla saks ei olema kärkija saks . taplema wahe , aga taplema mõedukalt . keegi olema tema kuulma kärkiwat . kärkima , kärkimine wihastam keelama tema tema süda . ja nüüd kärkima see tundma mittekärkija , ja kuidas tema kärkima ! " Wõi sina nõudma mina käest tänu ! mina pidama sina tänulik olema , mitte sina mina ! kui sina mina wahel ette maksma , siis maksma sina mina mina raha ette ! kui sina mina wahe laenama , siis laenama sina mina mina raha ! see olema mina raha , mis sina nina nii püsti ajama , ilma mina raha ja maa olema sina ammugi ära täitama kõige oma naine ja laps ! täna jumal - - lõug pea ( jalapõrutus )! - - täna jumal , et mina sina juba kandma pealt minema ei kihutama oma krunt , ja kasima mina silm , lurjus !" uks lendama laiali , ja wälja kohmima Jaan punetawa pea . tema ei nägema keegi , Tõnu wiib peaaegu puus ära ning kojaläwe lööma käsi piitate , enne kui alla astuma , nagu kartma komistama ja kukkuma . uks olema teine kuulaja kaduma , Prillup liituma selg sein wastu , kunturi-uks tõmbama klõmmd kinni . ei mina täna parem minema , mõtlema Tõnu ja pugema koda . ja kuna tema kodu poole koiwa , tuksuwa tema õlanukk seesmine podin wõbistus , ning käsi siluma lõug , siluma lõug ! ja wahe waatab tagasi see poolik maja poole täis suur asi , ja uus wahk wõbinai täitma tema kõht õlanukk . kui ometi keegi wasta tulema ! tulema . Kruusimägi wainu-wärawa tulema Pajusi wanamees wasta . kas tahtma ka uudis kuulma ? - Kuru Jaan piimamees lahti lastud ! koht üles öeldud ! just praegu . ja misuke saun ! Wõi lahti ? - ja weel saun ? Noja , eks tema tölp tänitama saks suu : " Wõi see ’ p see tänu olema see eest , et mina herra ike ette maksma ja tihti laenama !" - no see paukumine ja raksumine siis ! nagu äike lööma sisse . aknaruut kilisema . ega keegi olema uskund , et Mäeküla Kremer niipalju särts sees ! Wõi Jaan lahti ! - ja mis tema süü ? no , uhke minema - liiga uhke minema ! ega saks siis sallima , et taluinimene tema nina all uhke minema ! Wõi Jaan lahti ! lahti mees ! ja silm tikkuma silm ja kumbki silm sirama . Pajusi wanamees unustama oma tee ja timpima üleaedne wainu tagasi . Liiwak õu näewa Mart seiswa - Jaagup tõmmab käsi . ning tema palawalt . Wõi Jaan lahti , ja sõim ? no , kullake , suur sõim ! ja nüüd sirawa kolm silmapaar kokku . aga wõi see tema-mees siis suurem häda tegema - no ike ! eks tema olema weelgi kahmand . ja nihuke nahatäis ! " tänama jumal , et kewa jäetass , et mitte kohe koerapiits minema ei kupatama mõis ja koht !" ja mis sealt wee palju muu lopsak tulema ! ei noh , kus see siis tema sugune hing sisse mahtuma ! see jo tema nagu ninawõru siga ! ning tuba ristlewa tema muigawa pilk , süda ümbert olema kõik nii soe ja jutt laabuma magusam iga sõna . Wäike-Jüri seltsima ka wee juur , nagu olema hais tema wedanud . ega teadma , kes siis nüüd piim wõtab ? ega teadma , kes nüüd Kuru minema ? Sea tõstma Prillup Tõnu õlanukk kõrgele , ajama suunurk wildak ning wenitama peaaegu Kuru Jaan komme pool laulmine : " jaa , kullake , eks see minema kelleg , kes teine ulga wäilla walitass ja kell jumal abi ka natike kerstupõhi olema wõtta . Ääp ehk jõukas sugulane abi kuluma . Kuru ja piim - see jääwa juba ühte , see olema teadma ." kuid kolm teine ei püsi see küsimus eesplaan . silmapilk olema tema küllalt Jaan prahwatawas lahtilaskmine . kaua küllalt olema tema Kuru kantnik kaetsenud , kaua küllalt olema see see põlanud ja pilama , tema ei lootma ka tema wõida pasta paikama . ja nüüd - nüüd naerawa tema - ometi korraks tema ! ja üürike hiljem , kui see neli suu lahku olema läinud , naerma kogu Kruusimägi , ning wee weidike hiljem kogu Altküla , ja Altküla mitte ainult saunik , wai ka peremees . - - Tõnu aga lailab üle wainu ja muigama mõte raks peale , mis tema wee waruks . see tulema ootama , et side mitte silm ei paistma , et tema mõistatama ja nuhkima ei hakkama . nõnda arwa mõisawanagi parem . ent kui see aeg kord käsi - no see molu , no see molu ! ja Tõnu toetama aiaroigas ja püüdma see molu ise ükshaawa ette moendada . ja suu kõhistama kordama , ikka uus hääldus kordama : " Wa Prillup näss wõt Kuru ja piim ää ! - kas teadma koa , kas kuulma juba - wa Prillup näss wõt Kuru ja piim ää !!" üsna hea , et tema juba täna märkama kerstupõhi ja sugulane tiksatama . küll see tema siis meel tulema . häh - las wäristawa pea : kes käsi siis ike Tõnu ja tema sugulane kerstupõhi olema puutund , wõi kes kõrw siis kuulma , kui Tõnu suur soowik too päewa tähendama : " no kui sina just kusagilt ei suga ehk kui puudu jääma , küll mina siis laenama sina ise ." ja , Tõnu wõib mure olema , nii mure , et ei tarwitsema otsima minema , mis ka , nagu ette teadma , wäga tänamata käik jää . olema tema ju kõik - niihästi see Tõnu kui see Mari poolt - paraku see kilt inimene , kes Kuru Jaan summ " sant " hindama , kuigi mõni see , nagu noorik isa ja onu Ruisu ja Tõnu õemees kirikuwalla , wäikene peremees kiri seisma . Tõnu wõib mure olema ja õhtuti suupill ajama - kirg , mis tema wiim aeg üsna äkki olema külge hakanud . roostetama pill , wist poisipõlwe pärit , leiduma otsimine wana kribukrabu hulgast , ja nüüd ei möödanema naljalt enam õhtu , kus tema wiuwiu-muusik , unistaw ja uinutaw , kamber ahjupink ei kostma . Mari ja laps wäsiwa kuulama , aga Tõnu mitte mängima , mängimine näiksema tema mõtlemine ja kõnelemine ase täitwat , endine ajawiite , ka jumalasõna , olema pisukene raudne sumiseja eest taganema . üks õhtu , kui ema ait riie panema ja kodu minema , ei suutma Anni see enam wälja kannatama . silm kalkwe , astuma tema isa ette ja kiskuma tema pill suu pealt . " mitte enam , mitte enam , muidu jääma haige !" isa ärkama kui uni , tema pea nõksuma parem ja pahem poole , teadma , mis sündima . siis nägema märg pilk kahwatanud näoke ja wajutama oma suur kondine käsi laps pea . " ei , ei , - nüi akkame miski muu peale !" kusagilt nurk tulema haigutama Juku nähtawa ja jääma isa teine põlwe ette seisatama . tema olema suur kõht , peen säär ja jäme hääl . " kuhu Mari minema " " Mari ? Mari minema küla . - ja , laps , nüi hakkama miski naillaka peale - miski naillaka ," ja Prillup pahem käsi , niisama suur ja kondine , heitma pojake pea . " kuhu Mari küla minema " küsima Anni , kes huul wee kustuw jääk hädine ärewus tuksuma . " ah ema ? - ema minema - ema minema Tiitsu . - - kuulma , akkama õis tripstrapstrull mängima - - mis sina arwate , kui tripstrapstrull akkaksime - - Juku , kus sina tahwel " kuid Juku suur paun jääma paigale , tema jäme hääl küsima närweld : " Milla Mari kodu tulema " ja ühtaegu pärima Anni , kes isa ruske muresilm : " miks tema nii ilja wee küla minema " " ei ," kostma Prillup see nägu üle waadate , " tripstrapstrull ei olema nii naillakk , mina akkama sina parem jänes tegema - jänes , kas teadma , ja kõiksugu muu loom - - ah tema ? - küll tema tulema ike koa , ja eks tema old aissa , - - ootama aga , mina sättima lamp paras koht , ja waadake siis !" ja nüüd ilmuma walgustatud sein muste jänes , wasika , põrsas , lammas , kes sööwa , ammuwa , tuhniwa ja hüppawa ; ja kukk saputawa tiib ja laulawa , koer sitsiwa wõi hauguwa , härg kaewlewa ja kass püüawa hiir , ja wee teine loom teewa teine ime . see ime ja nali saama aga wiimatt nii palju , et Juku jääma põrand magama . Anni heitlema uni , ja wäljas olema nii pime , nii pime , ja isa ots peal sirawa jäme piisk ; tema ülestõstetud suur imettegewa käsi aga nibiwa ja nabiwa , kui püüdma nägema köidik wabanema . nüüd uinuma Anni järi , ent loom sein peal elawa edasi . Üksteistkümnes peatükk Kui " uus Mäeküla " ametiwenda rida ilmuma , ei leidma see tema küllest miski korrawastas : pea olema mees pügama ja jalg saabas , pealegi tuliuus must saabas . jaa , wõtke kakk , mõtlema mees ise tema altkulmu sihtiwate pilk all , pastel ja pikk juus is nih ! Arwasite wist , et uus jällegi Mats olema , et ega Mäeküla muu olema ! no ei , see uus wõib ehk tee aridus õpetama , mitte sina tema ! ja uus Mäeküla näitama ise eest ja näitama ise takka , ja seal ei olnud miski , mis amet häbi olema tegema : riie olema uus selg ja kaelarätt puhtam kui mõni teine . ja kui tema tema wankr ja weoloom ja ankur poole kõerita - ehee , kas ehk suu wäänatt ? ei tema olnud siin suu wäänatt . mitte igaüks ei puristama nii kõnuka kõrb ais wahe , ja wanger olema hea , ja piimariist tulema otse tündersepp . küll olema uus wanalt ankur küsima ära ostma , aga kus Jaan ! mees nii täis mürk , et ei müüma , kiuste ei müüma . kuluma edaspidi oma piimamees ära . - no , ega siis muu kui uus . uus kaupmees , uus nõu . ja ära tema arwaku , see wana , et tema ehk äriline wiisakus ja wäledus tema palju maha jääma . nägema , pilduma naine " proua " ja tüdruk " preili " nagu tema , oskama raha eest tänama ja peenem loogamust tegema . ja wõist pakkuma kiide maitseproow ja piim laskma lonks pealekauba . Wõib ju olema , et ostja tema wankr taga pisut kauem tulema seisma - käsi olema andmine , peale raha-arwamine wee uus - aga ärap see wilumus warst tulema . tema olema muidugi hea meel , kui tema üks wõinael esimene päewa pori pots ja paar inimene see ning teine päewa sekeldus tulema raha tagasiandmine pärast ; aga kui austama ametiwenna ise oma esimene müügipäiw wõtaks meel tuletama - ega teadma , kas maksma tema mokka muigutama ! mis nüüd Mäeküla kaup kuulsus puutuma , mis Jaan nii suur kiitma , siis leidma Prillup warst , et mees rohkeste liialdanu . olema ju üksik , kes " Mäeküla " järgi küsima , asemik tunnistawalt otsa waadate , aga nii robinal , nagu pidama wõima arwata , see poole ei tulnud , ja jällemüüja olema poodniga , isegi maantee ääres , kust Tõnu sisse sõitma , üsna otsima , ennekui keegi leiduma , kes mitte mõni wõistleja toode ei kaubelnud . teadagi , et wana Mäeküla uus oma müügikoht ilmutama jätma , ja nõnda pidama uus estpuhk piim , mis turg ära ei läinud , liig wähes pood pärast hiljem uulits lahti lööma , muidugi alandama hind , kuna jälle wõi tulema " surnumatmine " toimetama . ent see olema alguraskus , mis Prillup lootma warst pääsema . ja mis Mäeküla piimal-wõi kuulsus wee puuduma - küll tema see see nüüd muretsema , ootama aga . asi warjukülg olema wõinud Tõnu tuntawa saama ka öine teekäimine , mis tema esiaeg harjumata . sõitma pimedik alge juba kottud wälja , wõntsu ja wäntsu ankur wõitu puruhalwa tee , öö saama mõni linnaligidane kõrts mööda , mis jäma ja piibuwingu täis , ning siit katsuma kell kuub paiku linn , kust alles lõunaaeg tulema saama , et teine kolmkümmend wersta tagasi rubjada . uni olema õieti jutt . mis wankr saama tukkuma , see olema . silmaäär wõtab punama ja ankur wastuma lööma ja hõõruma kõrwa weris . aga rõõm kauss Tõnu kaal wibab see halbtus kauss kõrgele üles . piimakamber naine talitama - lüps wastud wõtta , pütta koorima , wõi wändata ja wormima , piim ankur ajama - see üksi juba olema tasu kõik eest . ja siis piits plaksutama täis koorem mõisaõu sõitma ja Kuru wärawa tee alustama ! ning kojusõit raske pung ! hoopis kõnelema kõdi , mis pakkuma kauplemine turg ja isegi tingimine lihunik wasika pärast kõrts rehi all - tema olema öösett teel wasta . kuhu juur wee tulema lõbu Kuru kuuendik wiljakat pind harima ning mõnu uuem ja lahedam ruum elama . ei , Tõnu olema püsti rahul , Tõnu ei kahetsema . Tõnu tähendama nüüd miski - ja , juba nüüd , kus tema wee mõis ega talu ei tahtma ostma . Tõnu saama tähendus see päewa peale , mis tema uus Kuru ja uus Mäeküla hakkama hüüdma . Tõnu lugema see tähendus ise ümbrus silm , kui tema sest ise ei pidama teadma , ja kus tema ei tundma , seal kandma hool , et tema ja tema tähendus tundma hakkama , nagu tema õigus tohtima nõudma . tema ei olema pealetikkuw , aga kus asi andma ja jutt taluma , seal ei jätma sekka pisim , et tema see uus Mäeküla ja see uus Kuru . mitteteadja olema ju esialgu rohkeste , niihästi linn kui kirikutee . aga et tema peale see teadma , et tema ärikäsi hästi käima - iseäranis see ligemal - siis laenama uus Mäeküla wanalt sellekohane märguandmisewiis ning wilutama oma pea weerlema ja nina tõusma . see ei olema enneaegu kelgitud , ei , olema ainult öeldud , et julges tulek , mis weel ei olema . ja kuna see kahtlemata nõnda mõistma , ent ometi muigatakse ja üksteise külge müksama , siis wististe sellepärast , et uus weel küllalt osaw ei olema wana jälgima . puuduma taktitindlus , puuduma mõnu . nägema lüpsiaeg nagu ennegi , et Kuru kink hälliw pea tulema , mis nina ristimärka tegema jumal õhk , kuid kõik olema tunne : tegema mis tahtma - ei olema eht ! ja mõni arwab , et uus see ehtsus käsi ei saama , meister kukkuma ikka taewas . see , mis tulek , ei olema Tõnu muidugi wee kujukam eelmäär . Wast aasta jooksul alles wõiks see Jaan kaudu lootma . seks jüripäewa ei ostma Jaan nimelt ei mõis , ei talu - meelepäraline leidmine nappima aeg ära - wai kolima naine sugulane juur teine walda " aplaager ". uus põlwe rahul näiksema Mari olewa - näiksema , sest suu tema miski ei ilmutama : Mari olema üksainus sõber - taotab tema ema ütlema - ja see elama tema pealuu . Mari näiksema rahul olewat , sest tema töötama suurem malluga kui tema muidu wõrdunud , iseäranis wõi kallal , mis tema himutöö olema saama , ning esimene kuus kuu wähemalt ei juhtuma üks säärane kord , kus tema käsi äkki rüpp panema ja seletama : täna mina ei tegema . kõigiti teadlik äri korralik käik wajadus , laskma tema aeg , mil wälis töö sisemine kipuwa tõkendama , oma noorem õde Ruisu ise abi tulema , kuigi tema tawalikult wastumeelne olema teine ise heaks tülitama , olgugi see teine wereligidane isik . eriti rahul näiksema noorik olukord olewat , mis tema lubama raudtee ajuti linn käima , liiategi walgustatud kukkur . Harilik teine päewa lõuna tagasi jõudma , tooma tema sealt laps terwe seljatäis kirendawai uudis kaasa - pillimees , kes mängiwa , nii et süda hakkama põu kippuma , kommejant , kes kõnelema kõik see sina ette teewa , mis juturaamat lugema , hobune , kes pill järel traawiwa ja tantsiwa , ja ratsaline , kes tema selg kaelamurdwalt hüppawa ja muu ime teewa . sadam ilmatagune laewa , hall müür õudne torn , päratum kirik särawate altar , kink ja puiestik ebeldawate lõbutseja - kõik sõnuma tema silm ette , ja nii selgest , et tema õhetawa hing ise ise tunnewa nägija . ja kuna noorik pung nüüd walgustatud , wõib tema linnatee suurem komps tulema . tema nõrkus olema kaunis jalatse - juba kolmas paar saabas wõi king tooma tema ise talwe alg , ei unustama aga ka tütar ning poeg . pea ja keha eest hoolitsema Mari wähem , kõik ei ulatama wee kukurg , ent jalg pidama nägus olema , ja tema olema kerge saapakauplus waateaken mööda pääsema . ning uus walge lamp , seinakell ja parem peegel muretsema maja , pühapäine kohwike tarwiline riist leidma Kuru tee , raamat sigima juur , ja noor perenaine olema alla jääma kiusatus , tulewaks aasta üks nädalileht tellima , mis tema senn wahe üksik number kaasa tooma ja mis lugema üsna ära lagunema tema ja laps näpp wahe . Wast pidama Prillup mõni naine ost üleliigne uhkus - tema eelkäija koda olema puhas kõigest säärane - ent tema ei püüdma wastu sõitlema , tema käsi käima ju hästi , ja üsna hea olema wiimatt , et see mujalt märkama kui tema nina . ning lõppema - ega tema wana Kuru eeskuju isegi nii täpp pealt kinni pea : tema keelekaste linnatee olema teine kui Jaan oma ning piip taganema tihti sigar eest . üks kui teine olema wastu panema - hukutama noh ! hukutama nagu noorik saapapood aken . ja rahul olema kolmas lepinguosaline . kes tema terasemalt märkama tähele panema , leidma , et tema noorenema . tema põsenahk lööma selguma , kui mitte silenema , kõnd kaotama wohmaka õõtsuwuse , käsi kepp lahkuwa ristluu pealt , waba liikumine anduma , ning wirgunud ja julguma silm näiksema wana waatering palju uus tabawa . ei , aina uus , sest Kremer rändama maalima ilm . mälestus , wärskem wärske järgi , wõõpawa tema nüüd ümbrus ja paistawa see wärwiline walgustus . elu ep olema enam wai elataw , tema olema kaunis ja magus . ja hinnatud saama see magus kaunidus , kui ikkagi õre mälestus jälle kord tihke tõsi saama , jah , kui tema alles wee saamine eel wäriseb , kui määrama päew ja tund lähenewa , kui teadma aken peale teadma koputus käima wõi linn salapesa uksekell see ja ainult see komme helisema . siis suruma Ulrich von Kremer käsi süda peale , mis klapp ütlema wigane olewa , ja ihkama ise surematus , wähemalt aga wanais Götz von Kremer iga , kes saama wana sadakolm aasta , neli kuu , kaks nädal , wiis päewa , üheksa tund ning kakskümmendkaheksa ja pool minut . see uus ilm olema inimene hea . kes nüüd iganes ärda palwe Mäeküla mõisnik poole pöörama , kes seejuures pealegi niiske silm teadma näitama , liiati kui tema nõrk soo olema , see wõib julgema olema tahtlik kõrwa , soowilik süda ning wõimalik määr lahtine käsi leidma . piiskama heinamaa üks , küttelisa teine , ehistuspuud kolmas , ja kes sälg wõi mullikas paha pealt kinni ajama , see wõib poolest trahw pääsema , ja Karitsa Kaie olema õnn läinud , wiimatt kõrgendama rent paar rubla maha nutma . kõik ette aga olema karjatüdruk Tiiu , kes silmawee oma mees wõitis . üks lõunane lüps puhul panema peremees tähele , kuidas Tiiu lehm all kord üks kord teine põsk käis wastu äigama . Kremer käima tema paar kord mööda , siis puudutama tema õlg . " mis sina wiga olema , Tiiu " tüdruk tõstma pea , nuuksatama , ja nüüd jooksewa pisar tema oja . " emand teadma ." ise waatab wargsi wäikse must eit poole , kes tükk maa kaugemal lüpsma . Kremer herra küsima emand . " ja , - Reemet pidama see asi pärast õhta kunturi tulema ." ja kui tema toober emand märguanne eemale astuma , suruma hääl : " eks saand tema neli silm all mõni kord usutama : Tiiu , Tiiu , sina ei olema asi õige , aga ike rinnu wasta : ei olema kõwera ammugi , kunni eile lõuna tuba pugema , põllenurk silm ees ja kurk nuuksutõmme . " noh , Tiiu , mis siis sina nii kurwastama " " seisma , laskma räästas tilkuma ega wasta mitu aeg ; wiim kõige wäega : " mis mina siis enam rõemustan - mina jo warst kää !" " noh , ütlema , wõi see nüi suurem õnnetus , kui aga isa päitsed pea ." " seep see olema " - ja ise krampima rind kokku - " tema ei tahtma mina wõtta - ema õssitama takka !" " kas ehk Ketas wõi " küsima . " kes siis muu ! Nüi tema kuriwaim ajama Peeter peale , aga Peeter , jumaluke , see äbelik Peeter - " no , juba sina ise teadma paremine ," ütlema . " kui Reemet tulema , küll mina rääkima ." " jah , emand , aitama mina wae ing ! olema mis olema - eks mina ’ st Ketas saama naine küllalt !" " noh , iga küll , Reemet wõtab poiss õhta käsile , aga kus poiss ! Kõwa kui tahk . ei , kus tema nüi ! Tiiu teine käija mõis ja küla , minema wõta koer seal kinni ! puhas mis puhas ! ja ärra teadma - Reemet põlema ka mees inimene tümama tegema , see jääma nüi ärra oma oole ." " kas uskuma , et tüdruk tõsi tunnistama " küsima Kremer . emand tegema pea ja käsi liigutus , mis ütlema , et tema see wähematk kahtlus ei olema . " siis pidama Ketas tema täna wee kosi minema !" Herra von Kremer pöörama ümber ja sammuma otsetee wäikne must eit juur lüpsja seas . " kas sina poeg kodu tulema lõuna , Truutu " " jah , ärra ." " siis ütlema tema , et tema minema kontor tulema ." Warsti ilmuma Mihkel Ketas , see poi , kes lesk ema mõis wihusaun elama , must pea jässakas rangjalg , Kremer herra kohtujärg ette . aga tema ei tulema üksi , ema olema tema kannul . " sina ei olema mina tarwis !" ja herra tõrjuma tema uks pealt tagasi . kuid see ei keelama eit kontor uks wälja seesama seletama , mis tema sees tahtma seletama . et see aga liiga kuuldawaks minema , siis kiskuma saks uks lahti ja ajama tema wahekojastk minema . " kuulma , Mihkel , mina olema räägitud , et sina kõlwatum elu elama - siin mõis käimatum elu elama . Kuda tohtima sina mõis , kui mõis inimene , kõlwatum elu elama " poiss põrnitama herra tummalt ja tuimalt wastu . " mõis ei tohtima üks kõlwatum elu elama , mõis pidama igaüks aus elu elama , see olema jumal ja mõisaärra kõwa käsk . kas sina see käsk ei tundma " Waik . " kas sina ka lauakirik käima " Roikaw ja . " kui tihti " " kaks kord oasta ." " soo , sina käima lauakirik , aga jumal sina ei kartma ; sina elama mõis maa peal ja mõis katus all , aga mõisaärra sina ei kartma ! Arwa nüüd ise , mis pidama mõisawanem niisuke tegema " " mina tema isa küll ei olema ." Kremer pilk wõtab poiss ork otsa , hääl muljuma . " kui tüdruk ütlema , sina olema isa , siis olema sina isa !" nüüd tulema poiss sisse juba elu . tema kraapama üks ja kraapama teine püksisäär , nihutama õlg ja muigutama suu . " ei olema ! - mitte ei olema ! - ilma peal - kas mina pärast - - ei olema ega olema !" " soo . aga kui mina sina tund pealt lahti laskma ja tund pealt saun minema ajama kõige ema - kas sina siis olema isa " Mihkel silm keerlewa , käsi pühkima siit ja sealtpoolt nina , noodike wähem kindlus olema tema juba toon : " mitte sugugi - - mina nüüd mõni isa - - nagu teisa ei olema - - " " kuulma , Ketas , mina ütlema sina nüüd wee paar sõna hea " - Kremer wajutama kaks sõrm tema õlg ja tagandama hääl käskija - " sina pidama ometi ale meel olema tüdruk . kuhu tema laps jääma . Wanemai tema ei olema - - " Ketas wahtima maha . " miks sina tema siis ei tahtma ? tema olema jo wiks ja terwe inime ." " Wana - - ja ema ei sallima - - " " no waata , nüüd sina tunnistama laps ilusti oma ! sina põlgama Tiiu üksi sellepärast , et tema sina mõni aasta wanem olema ja et tema sina ema meeltmööda ei olema , mitte sellepärast , et tema teine laps saama . aga kui tema sina enne kõlbama , siis pidama tema sina ka pärast kõlbama , ja kui tema sina kõlbama , siis pidama tema sina ema ammugi kõlbama ." " mina laps see küll ei olema - - " " aga wõtaks Tiiu siiski , et mitte leiwas ilma jääma - mis ? - mina ei tegema nali - - tund pealt ! ja tüdruk kaebama sina kohus ." Mihkel muhenema juba , tema pilk hakkama tõotawalt saksa saabas pealt reis ja rind mööda nägu poole tõusma , kui ema hääl wäljas tema äkki kõrwu lööma . murelik eit olema waheaja heaks arwanud kontor aken taga seisupaik wõtta , ning sealt wastab nüüd jagus kuuldawus : " eks sedasi olema jah õigus ilma peal ! mis nõnna wiga libu tanu alla soada ! Muudku magatama poissa , ja kui oop küllema , siis akatass üks tutt kinni , kes põlema ema kurk alt wee öö ära soand ! Nõnna jah ! ja ega siis mina laps uskuma , usta see wana wärda , ja poiss wõetass näpist wahe nagu mõni kurjategija ! et aga see nurgatagune suga korjaja , kes peale tema meel maia ! ütlema poiss irmu , mis ütlema - õige see ei olema , mina pidama see ometi paremine teadma , aga nää mina ei laskma ligi !" eit kaarnapea kaduma küll aken tagant , kui saks sinnapoole pöörama , ent poiss olema sedamaid jälle kiwi tahkuma . kas wõetagu tema pea ots , tema ei olewat kogu asi miski matt ! " hea küll " - Kremer wõtab uur tasku - " kell wiieks olema saun tühi ja sina mõlema jalg mina maa pealt läind . kui sina wee moon ja palk sees olema tänane päewan - mina waatan raamat järele - siis saama see walitseja käest . - jumalaga !" Mihkel kõhelema , kalduma aga wiim ometi uks poole käänama , kuigi ustaw aimdus tema ütlema , et moon kõik wäljas ja palk ette wõetuma . ja kuna poiss käsi sirguma link järel , kohendama saks ise laud istuma , mis juures tema mõminal kihwa alt pudenema : " olema sina kewa üks Kruusimägi saun and , aga et sina niisuke krants olema , siis hulkuma peale ." kuid korraga ei minema Katt , tema käsi tõmbuma tagasi , näima , kui linguma tema suur kestawa kõrwa kuulatawa . tema wahtima tükk aeg kiiwa istuja poole , pöörduma ikka enam ümber ja tegema järsku mütakas kummardus . " aulik arra - mina küsima ema käest nõu ." " siis aga ruttu !" käratama Kremer üks raamat lahti lööma . poiss olema kaduma , kuid waewalt kaks minut . tema kohmakas kogu olema uks wee täies sees , kui suu kuulutama : " mina wõtan siis Tiiu ike ää ." " hea küll !" ning herra von Kremer lööma raamat jälle kinni . " ja see Kruusimägi saun - - " saun saama ." - - kui Mäeküla mõisnik õhtune lüps aegu oma kari seas uidab , tõusma üks lüpsiline lehm alt korraga üles , haarama wanaherra käsi ja suudlema see sõnalausumata kõik ees . Kaksteistkümnes peatükk Turu sügis Woka piimamees uudis kuulma , endine Kuru-Jaan , tema eelkäija , olewat sinna walda maantee äär neljatuhandene koht ostma , kus edaspidi poeke mõtlewa lahti tegema , tähendama Mäeküla piimamees ainult , kuna tema piitsawarre wankrikodar pori torkima : " Nät seal , pidama jo ike mõis ostma ," ning limpsama keel tutike mokahabe hammas wahe . " kuulama nüi ," naerma teine , " mis suu wiga mõis ostma ! Wõi tema piim saksa kää muidu saama ." " Wõtab ehk wee paar koht juur ." " eks tema siis olema kohe wõt , mina see enam soada , mets ja ilma ." Mäeküla talitama üks ostja minema , siis hammustama jälle habe ja ütlema Woka , kes kaup müüma : " no ehk panema pood suurest käima ." " jaa , wiiesaja rubla - kriit soab jo koa ." ja Woka hüppama wankr ning sõitma rida . kodutee , kord parem , kord pahem haru , olema Prillup salguke habe suu , kuna kulmuwõlw rohkeste korts silm peale rippuma . ei tema tukkuma täna , ei imema sigar , istuma aga wagusi waat wahe ja silm sörkiwa kõrw saba . kui suu nõõtama ja käsi piits liigutama , siis aiwa taotamine . kõrts ette , kus peremees wõrdunud peatama , kippuma loom seisatama jääma , kuid Prillup puhkama tema ainult üks ees pool tee ning jõudma see tõttu waratne kodu . üks tee-uudis ei tooma tema naine seekord kaasa , ja kui kutsar Peeter mõni päew hiljem tema kui ka Mari kuulma endine piimamees kohaostmine kõnelema , olema Tõnu näpp sügama põsepealne karwatihnus , kuna tema rahulikult tähendama : " Nooja , eks tema olema nüi oma tald all ja oma pea peal ; kes mina , kullake , seesama ei tahtma ." noorik näima aga järgnewalt , kui hakkama Tõnu linnatee kulmukorts wahe miski kaasa tooma , mis seal senn ei olnud . see sagenema teine äriaasta , Mari ei saama kujutis walla , et seesmine Tõnu wabadik maja . see kitsendama nähtawaste lahedus ja panema tema tusklema . naine tema see ei wiiksatanud , kaude tulema aga esile . tema , kes muidu toriseja ei olnud , torisema nüüd tihti wõi ja piim kallal , see wigu otsima ja see wigu enam-wähem naine pügalpuu lõikama . Nähtawa põhjus sattuma tema wahe ärewus , ja põhjus üks tunduma Mari see weider olewa , kui Tõnu tema nägema rõõmus . " mis sina seal siis kigaldama " " ah , niisama ." " kade jälle reakim " " noh , naerma wanamees " - Mari waata kõõrdi koorekernu . " kurtma ja kurtma , et põu sügelema , kipitama , ega hull teadma , mis ! küsima nägema - wõtab põu lahti ja näitama - puutäi ! üsna lilla ja pronnakas teine juba . - - " ootama , mina kiskuma ära ." - - kus tema ! mõlema käsi wasta : " ei , ei , jumal pärast , ei - mina sõitma linn tohter juur !" - - ja sõitma " - Mari kõwerdus ja pühkima põsk - " ja sõitma teine pää linn tohter juur !" aga naerja tõsinema ja waikima kähku , kui tema imestaw pilk mees nägu riiwa . see olema tõmmu imbinud rähmane karwa all , weidralt kerkima ja lõualuu laienema , ning silm ei olnud enam ruske , wai huum-punane . Tõnu seisma üürike aeg sõnalausumata , siis tikkuma lühike , poolwilistaw ägatu tema kurk , mis järgnew sõna lämbuma . tema wiska lusikas , mis pütt koorima , põrand ja wehkima uks . tema wahekord hakkama sennis asemele miski muu , miski enam tükkima . noorik ei loobuma tunne , et tema salaja walwe hoidma , et tema piirama , et tema sisse püüdma . ja see ei olnud mitte igakord ustaw walitseja , kes tema Tõnu waate näol ise küllest tabama , ei , see kirgama wahe miski , mis sundima mõte seisatama . Prillup istuma üks septembri-õhtu juba wankrima waat wahe ja Waska käänama aise aiasamba tee poole , kui korraga üle wärawa tagasi kostma : " Mari , tulema wee natuke siia !" " unustama keegi " " ei - sõnake reakida - - tprrr !" noorik ei selitama pime tema nägu , haistma ainult tema suu käiwat wiinalõhn - Prillup , kes jõukam põlwe wiina kodu pidama , olema õhtulaud söögialune wõtnud - ja märkama tema häälewärw , et tema seestpidi mitte päris tüün ei olnud . " mis siis " Mari toetama jalga rumm peale . Tõnu wiiwitama , nagu ootama tuulepuhang möödaminek , siis järsku tundma Mari tema kõwa käsi ise pealagi . " ehk pidama jälle minema - - ära minema - - ää seekord minema !" see sõna kumisema keeld ja palwe ja tema wahet täitma lootmatus . ning ennekui naine taipama kostma , pingutama ohi , tõstma piits , ja wanger weere räpakas kääne aed äärest tee . natuke kaugemalt kuulduma kui köhatus , kui wägine läkastus läbi pimedus , siis korisema ainult wanger ja raudkiwi lööma ratas all tuli . Mari kuulama kõrin tükk aeg järgi , käsi kuklaauk rätt all , teine kergelt puus . siis aga tulema miski muu tema meel . tema kahmama körtsik parem kints koht pihk , et tema tõstma , ning jälgima nüüd kord kolm üks linn nägema kõrge konts proua , kuida see edel üle porine uulitsarenn astuma . renn olema Mari walgusewööt , mis kambriaken põlew lamp õu ja wärat taha heitma . Wiimati minema wilista tare , ja kui õhtune talitus toim , magama pikk öö maha . pikk olema Mari öö ikka , kui Tõnu linnatee , sest õhtune ja hommikune saama lisa . ja kui tema see wahe raiskama , siis tahe ja mitte pidama . - Nädalapäewa hiljem olema Kremer herra Särgwere külaline : kõik kolm " pinguiin " wend Adalbert . tema tulema nagu kunagi ainult paar tund - hall kutsarirauk ei wõtnud hobune sharaba eest - ja wiits aeg enamaste wäljaspool Ulrich poissmehekorter ära , ühine luide , mis mõis ligem ja kaugem ümbrus karjamõis ulatama . Mäeküla inimene , kes oma krunt nii arwa muu herras nägema , liiategi säärane lai ja kahisewa riides , tõstma iga pool pea ja jääma see järgi piidlema . " tema sündima õis waadata ," ütlema mõni , kuid seletamata jätma , mispärast siis , ning kes see olema teretama , see tegema see naeratus ulatawa lõbus lahkus . Särgwere Kremer ep olnud Mäeküla wennaga wähematk wäl sarnasus . pikk , kõhn , kuiw , lubiwalge kikkhabe ja suur mustawate lohk põskima , tuletama tema meel mõni Napoleon wana ohwitser peale tagasitulek Moskwa ning teisenema niihästi Ulrich kui ka õde weel oma liigutus rütmuseta apsakus , iseäranis , mis kõnnak puutuma . hoolimata lühike , tippiwatest samm , mis tema oma kõrge koiwa wõttis , jõudma Adalbert von Kremer taktikindlalt õõtsuwas seltskond ühtelugu tükk tee ette ning pidama siis , et jälle üks minema , igakord tagasi tulema . Tawalik märkama tema ise ettejõud alles siis , kui tema miski pea torkama ütlema , ja et see enne teine ühinemine mitte meel ei minema , siis hoidma tema käsi pikalt ja kõrgelt seltskond poole sirgu , kunni sõna wõi wõtta . see ala korduw jooks front wälja ja front tagasi saama see wee joon iseloomulisus juur , et Mylord , Adalbert herra truu hurt , kes pikk teraw nina peremees kann naljalt kunagi ei lahkuma , nagu wari kõik see minek ja tulek kaasa tegema . karjatamine sarnane aga olema kolm õde üksteise , wähem ’ weid eemalt waadate , nii et mõni lahkjoon see silmnägu arwess ei tulnud . see wäiklane mustjas pea küüniwate nokknina , see peen kael ja kitsas õla algawa ning allapoole järjest ’ laienewa ja tüsenewa kottkeha ning lõppema see lühike , weidi mannetult liikuwa käewarre see pehme ihulik ohtrus külles õigustama muidu aga kaunis nöökawat nimetus , mis wend Heinrich kord ülemeelik tuju õeke ristima , kuna tõepoolest küsitawa jääma , kas laewamees Jäämerel , kui tema see pinguiinidekari hulgas lumine neem olema nägema , see sümpatiline püstlind ja Särgwere preili wahe olema wahet leidma . mis enam daamedel kehalik liikuwus puuduma - see poolest seisma tema Ulrich wenna ligidal - see wilajam wallalisus ilmutama kõne . tema jutt - enamaste kolmekesi isekeske - küll teatawa jahe mõõdukus toon ja isegi tempo , kuid see eest wahetpidamata ja - mis omapärasem - ilma et üks ühe ja teine teine sõna tähele olema pannud , ilma et üks teine ja teine kolmas oma lause lõpetama olema laskma . kuidas tema üksteise mõistma , jääma saladus kõik , ka kolm wenna , aga tema mõistma üksteise , sest muidu olema mõni mõttewahetus waenuline kokkupõrkamine wiinud . Wend Adalbert sirgu aetud käsi pidama sagedane kaua õhk püsima , ennekui tarwiline rahupilk maha heitma , ning wahe olema tema meelespeetaw ütlus siis juba ununema . Paremine minema Ulrich , kes ise oma Stentori-hääl oskama aitama . karjamõis kaudne rada tagasi jõudma , olema wäikene seltskond rohuaed trööst räämas pisut ümber kolama ja lükkima nüüd mulk läbi , mis wiis pesuköök kõrwa kaewu ning edasi see paiguti laut ja eluhoone wahe jäetud awara muruplats , mis karjatara tarwitati . kari olema joodetud , lõunane lüps parajaste käima , Kuru perenaine weda käsiwankr pesuköök puhas pütta . Wedu ei olnud mitte just kerge , sest maa olema kaewu poole kallak ning miski põhjus - kool küll wee ei käima - puuduma wäikne tagantlükkaja . " Hedaa , noorik , ootama mina aitama sina !" hüüdma Särgwere herra ja hoidma käsi sirgu , kunni tema koorem ligi saama . tema toekas tõuge wärises wanger mägi , ja noorik harwa hammas wahelt kuulduma wiisaka " olema mees , ärra !" naerma ümberkaudu , preili naerma ja Ulrich von Kremer tatsutama käsa kokku , kuna tema kihwa üles ja alla liikuma . tema olema rohkeste puna põskis , mis tema noorendama . " kuulma , Ulrich " - Adalbert lähenema tõstma käsi - " kas sina tänawu jälle nii kauaks Mäeküla tahtma jääma kui mullu sügis " " Wõib küll olema - ahi olema mina kord - " see olema imelik . sina hakkama Särgwere üsna wõõrduma . linn olema ka enam kui muidu ." " Wajadus - kohus - mõmisema Ulrich , aga Adalbert ei kuulma see enam , sest tema kõpsima oma kerepate kark üks lehm juur , kes tema tähelepanek äratama . ja kui tema see silmitsema , siis tõttama uus uid kuulutawa käsi juba õde poole , kes Reemet emand toober ääres teretawai sõna wahetama . " see mustekirju seal - tulema waadake - see olema üks peenem Ulrich kari !" preili järgnema tema , ka Ulrich lähenema , ja nüüd algama kirjak ümber pikem kriitikaline diskussioon , mis piirkond kordkord teine lehm tõmbama . Daame arwamine minema lahku , tema argument aga sulama ühte . ja lehm peatama mäletsemine , et wõõrai arwustaja oma poolt hindama waate wõtta . nüüd olema aga kari pidama noor Angler sõnn , ja see näima külaline juurest miski leidwa , mis tema ei meeldima . tema põrnitama see eemalt wahtima , puhkima paar kord , sähwa saba ning tõukama pea maha wajuta esimene hoiatawa mölin wälja . ent tema ei pandud miks . kodune olema tema mittetige pull tundma ja wälis meel püsima elawa jutt . punane tema külles ei olnud , mitte lint ega lill kübar . aga punu meelepaha kaswa . tema kaapima , tammuma , tiirutama ümber lehm ja nihkuma nõnda waidlewa seltskond ligemale . salalik tema ei olnud , wai andma wee kord märk , pealegi mölin , mis juba möirg olema . kuid nägema , et tema tõsiselt ei wõeta , otsustama tema tõsi näitama . pilguke aeg seisma üsna wagusi , suu ja sõõre tilkuma , silmaweere lööma punama , mööda selg ja sabaroog jooksma wõbin ; siis aga wiska sarwe ette , kiitsa ja rabama . keegi herrastest kerkima lahti maapind ja tuikuma tagaspidi . Weel kord tahtma loom tõukama ja tõstma , ent hüpe pealt tabama tema raske löök toobripuu kukal . tema peatama , norskama ja pöörama siis uus wastase poole , kuid juba käima teine hoop tema pea , ja nüüd arwa parem taganema ; tumedalt mõrisedes , kaks werejoake nina peal , pugema härg kaugemale kari hulka . alles nüüd puhkema karjatus hulgast suu , ja alles nüüd nägema , et see , kes pull saks seast huupi sarw wõtnud , olema Mäeküla peremees ise . Ulrich von Kremer , nägu wahakarwa , huul sinine , lames seliti muru ja ütlema omaksed , kes esimene tema peale kummardama , emakeel asemel Eesti keel : " aitama mina tuba !" " Ulrich , sina olema haawatud !" kisendama kolm preili üks suu , kõik käsi risti , kuna wend Adalbert nõutult see kõik ümber ringi tammuma ja ikka peale kordama : " ist es denn möglich ! ist es denn möglich !" tema kannul olema süüalandlikult jälle walge hurt , kes senni , oma lihalik nõrkus alla andma , laud wärawa emane karjakoer sõprus sobitama . " saatma tohter järele !" paluma haawatu nüüd Saks keel , kuna tema oma jõul istukile tõusma ; kui tema pahem kube wastu suruma käsi tagasi tõmma , olema sõrm wäheke weris ; tema jääma tema pärani silm tunnistama . juba tahtma walitseja emand ja Kuru noorik - wiimane tuiskama toobripuu praegu maha - hädaline ümbert kinni asuma , kui wend Adalbert niikaugele toibuma , et emand asemele märkama astuma ; tall eest paigale tõtanud kutsar wabastama noorem , Mäeküla oma , piimamees naine ülesanne . Mõlem toel wankuma Ulrich von Kremer kodu poole , pilk ikka wee klaasiselt werine näpp külles kinni . tema järgnema preili sõnatum ahastus , kramplikult üksteise käsipidi hoidma , suu kõik imelikult ühtewiis pisut lahti , ning lõppema Reemet emand , kes tuba abi tahtma olema , kuna tema neitsi Fillemine külm were kohta mitte küllalt julgema ei olnud ; näpp olema tema õndunud herra maa wõetuma müts . kui Kuru perenaine oma wankrike poole tagasi pöörama - see olema see kord pesu wiidawate pütt koormama - seisma tema äkitselt Prillup wastamine , kes lähedal olewa jääkelder eeskoda warju wälja astuma . Tõnu olema põlew silm , tema põsekarwa wingerdama wärin ja noorik kargama soe märg nägu , kui tema poolsisin hammas wahelt litsuma : " mis see loom sina tegema ! mis sina asi olema tema lüia !" " Kuda - - mis - - Tõnu piidlema lüpsiline poole , kes weel õnnetusepaik ringi seisma ja sündmus ärewalt harutama , nagu tahtma tema seletus juur lisama , mis tema naine weidike ligemale nõks . kuid järsku lööma käsi , mis kõwaste rusikas , ning minek käänama kiristama ainult : " kasima alla oma pütt , lirwa !" siis panema piimakamber poole , terawate õla , pea nagu pugew , tagasi waatamata . Mari wahtima tema üürike järgi ja parem käsi tegema nina all harilik kebja äigekeerd , ennekui tiisel maa wõttis . pool õu wehkima mõisamaja tulew Peeter noorik tee põiki üle , siht talli-uks poole . " linn tohter järele !" paiskama käsi wisate . see aeglane poiss olema naljakas , kui tema wäle püüdma olema , ja Mari naeratama . tema nägema tema tall ees komistawa , ja naeratama jälle . uus koorem tagasi tulema leidma noorik , et lüpsja taas amet asuma , ehk küll neemeti emand wee nägema ei olnud , kuna mõlema kutsar tall ees kohmakas rutt hobune kaleska ette rakendama . ja piimakamber kütma Tõnu hagu ahi , mis piim hapnemine nõudma , sest ilm olema wilu , kuigi päike siniselge taewa paistma . tema ei rääkima teineteise , kumbki tegema oma töö kunni piimatoober tulema . " pidama tema hea king saama , noorik ," naljatama emand , " ilma sina olema sõnn wist kõik puistand , ja minema teadma , mis preili järele olema jääma ." " Kuda aawa " küsima Mari . " ei wist tapp ega tee sant ka ," arwa küsitu kergelt , " aga waese pull päewa olema loetud ! Waewalt olema säng ja aaw side , kui käsutama : et mina silm see ärga enam ei nägema ! saatma tema linn worstitegija kätte !" Prillup olema riiulisamba külles rippuwa tahwli wõtnud ja näima see täitwai nurgeline ja kühmline arwu uuriwat . Wiimas olema küll joon ette tõmbama , aga see tema ei hoolima , wai ronima kord üle , kord alla . siis ütlema emand nüüdne toobiarwu , ja Tõnu kirjutama see pael otsas kõikuwa krihwli üles , seekord juhtumisi joon peale , kuigi arw ise saama sennis märksa õnnetum , iseäranis aga tema , mis wahelt-sekka noorik pärit . Jaan aegu olema emand piimamees arwepidamine toimetama . Waik tühjendama abielupaar seepeale toober , ja kuna Mari kodu minema - täna ei olnud wõi tegema - jääma Prillup edasi ahi eest hoolitsema . tema tooma korw turwas hagu abi ja käima aegajalt tagatuba tilluke soojaklaas waatam , mis tahwli kõrwa teine lauditugi külge olema kinnitama . aplamine seisatama tema see kamber pikemalt , jalutama pilk piki pütirida , wahtima siia sisse ja sinna sisse , kobama üks ja kobama teine pütt nihutama . kord äkki wajutama käsi otsa ette , sulguma silm ja kalduma riiul taganema , kui olema wing tema pea hakanud . tema taganema wäline sein , selg see wastu najatuma , ja kui tema nüüd silm awa , siis olema tema hirmunult küsiw waad , ning Tõnu mõlema käsi sirguma tõrjumine laudi poole .- tema nägema päewa wältel teineteise söögilaud kaks kord - mõlemi töö tingima lahutus - ent nüüdki ei leidma sõna juttumine . ja nõnda ka minema õhtu säng . kuid öösi ärkama noorik oma kottune , sest tema olema tunne , kui rõhuma laad langema tala tema niue peale . see aga olema Tõnu käewars . ja Mari jätma tema paigale . hommik olema Prillup nägu , kui olema tema kogu öö silm kinni saama . - Kaewatu saksa , kes tohter kõige toetus küsima , kas tema wee elama jääwat , tohtima juba teine päewa ära Särgwere wiia , et õde tema põetama , ning enne kolm nädal olema mees jälle täis terwis . Mäeküla tulema tooma Kremer herra ise tugewa inglise doge kaasa , kes wist tarbekord tema uus sõnn wastu pidama kaitsma - muidu ei olnud tema koer sõber - ja kes hea soe kong tellima . Kuru perenaine jaoks aga leiduma tõllakast willane kleidiriie , preili isiklik ost , mitte liiga odaw , ning Reemet emand , kes kingitus nii õieti ette kuulutama , saama ülesanne tema noorik käsi andma , ilma et olema selguma , miks wanaherra see kuntur ise ei tihkanud tegema . ja nüüd maitsma Ulrich von Kremer oma üksik sootagune Mäeküla , kus tema poole enam endine igawus ei kannatama , kuiwa ja kaunis sügise edasi , mis wilu-wihmane suwe järgnema . tema jääma ka wahwalt püsima , kui wiim tulema torm , sadu ja külm , kui suur suremine algama mägi ja org , kui üle soo tõmbama koikarwa lina ja mets selg maha wäris wiimne hilp kirewa särk . miski tundeärras , haletispehme ei olnud tänawune suremine , kõik surema tüsedus arukas teadwus , et tema üle käima paratamatus seadus wol . ja olema wiim kustuma ja mustuma sügiswärw selge ja sügaw paistwuma , lahtuma sügislõhn karsk-karge würts ja kõrge taewas äkki madal laskuma tumehall hüüve , siis heitma haud üle öö walge kääbas peale , kumendaw wee taewane puhtus , ning herrasmaja kaks lõunapoolne korsten nägema sinakas keel nilpawat , mis tunnistama , et wanasaks nüüdki wee paik pidama . see aga järgnema omakorda , et ahi Ulrich von Kremer tusculum tõene olema kord . kuna Kremer oma elu toonane õnnetus saadik hind weelgi tundma tõusma olewat , mis eest tema kõrgemale kaitsja seega püüdma tänulik olema , et tema õhtuti tema sõna jälle järjekamalt hakkama käsi wõtma , olema tema oma põlwe kohta nüüd üsna soow olnud , kui mitte piimamees Prillup tema hing mureseeme ei olema poetama . see inimene lööma kahtlemata teisenema oma wahekord tema . miski hämar hakkama tema wahe pugema . õhk , mis tema wastamine seisma hingama , olema karmune . kuidas tema kuu esimene - muidu tema jutujärg naljalt kokku ei puutuma - kontor astuma oma sabatum " tere " kohmama , kuidas tema piimaraha laud torkama , kuidas tema laud otsas seisma , kuidas tema ruske silm karwa seest wilkuma , kuidas tema wälja minema uks kinni tõukama - kõik see peituma miski , mis Kremer ettekujutus tooma , kui äigama külmhigine nägema käsi tema lage pealagi waenuotsiwalt üle . mis see küll olema - - nüüd tagajäre wee , teine aasta , kuna mullu kõik ilusti joon ja kord näima ? kas tema ei olnud piim paras , enam kui paras hind käsi ? kas tema olema wõlga taga nõutud , mis tema senn ainult kakskümmendwiis rublake tasuma ? Wõi olema tema - mis Jaan nii wäga pahandama - piimaraha ette küsima ? ei , Kremer olema oma majapidamine pangalaen ja mõni talu müük sedawõrd saama terwendama , et tema piimarentnik üks kui teine külg wõi rahule jätma . ja kuuendik rent olema endine , ja endine tänapäewani ka wasika hind , ehk küll maa ja lihahind ala tõusma . ning naine - süütu kingitus näol saama see üks ja teine . mis tema siis olema - - mis tema siis wiga olema ? Noja - wõiks ehk mõtlema , et - - aga nüüd tagajärel wee ! Mari tema tema ei kõnelema , see kohta maksma tumm kokkulepe tema wahe , ja nõnda wõttima Ulrich nõu Tõnu ise kord külge tiksatama . et selgus saama , et wabanema tülikas umbusetunne südameauk . tema tegema see wiim detsember esimene . Prillup pikk , kitsas selg pöörduma juba laud poole , tema teine were hõõruma kõrw tulema tagas nähtawa , käsi müts tõusma - " ootama wee , Tõnu !" pöörak tagasi wälta . ainult silm tursuma laug alt küsima . Kremer istuma roodak laud , tema kihwa liikuma naljakarwa lahkus waru . " mina tahtma juba ammu küsima : sina tulema ike nii hapu nägu , tooma mina tuba tusk täis , - kas sina ehk piim enam meeleiga ei olema " mees jääma tema pea wahtim , aga silm , mis wist ei nägema . ja suu waikis , käsi rippuma maha . " mina arust ei pidama sina keegi kahetsema olema , sina wõiks ise üsna rahul olema , iga teine mees sina asemel olema niisama teind ." Prillup waikima edasi , waade ja kõik liige tihke rahu paigal hoitud . Kremer ootama ; tema käsi mängima pliiats , silm pidama Tõnu pihtkasukas hõlm . " Wõiks ike ära ütlema - olema jo iga mees teineteise - " mina olema siga ," ütlema Prillup wiim . " soo - wõi siiski - Kremer lõug kerkima nõksti . " Kuda siis - mis poolest siis - - " mina olema suur siga ," kinnitama teine rängem rõhk , ja olema jällegi lõpp . Kremer pilk wilksus tema nüüd silm , ja nagu olema see sealt miski mustus leidma , tõusma tema matsakas kogu hoowamine tool . Esite see aeglaselt hõõruma , siis käsi wahel ristluu panema , astuma wanaherra õõtsuwa tiir üle põrand , kunni tema , pool küljeti Tõnu poole , tool taha jälle seisma jääma . " mina ei teadma küll õieti , mis see olema , ja kui sina just ütlema ei tahtma - jääma peale , aga waata , armas Prillup , eks iga asi ja iga kaup siin kaduwas ilm olema oma plekk küllema . kus rõemu , seal kurbtust - teadma isegi . mina wõin sina aga kurbtus wasta hea abi juhatama , tõene hea abi , see olema mina oma katsutu . Waata , Tõnu : kui mina miski pahane olema teind - see juhtuma wahel ka , ega mina kõige targem olema - wõi kui mina otsekohe paha olema teind - ka see tulema ette , ega saksg ingel olema - - siis mina wõtan piibliraamat ja lugema sealt seest nii kaua , kui mina sõna käsi saama , mis olema otsekohe mina öeldud , mis mina asi peale passiwa nagu see saterkuub mina selg passima . ja kui mina siis olema lugend , ja wee kord lugend , ja kolmas kord lugend , siis olema kõik häda ära pühitud nagu tolm poleerima laud pealt . aga sina pidama lugema , mis sina olema öeldud - kas mõistma , Tõnu ? - mis otsekohe sina olema öeldud !" piimamees kasuk olema kõne wälte kord kobisema , ilma et olema märkama olnud , mäherdune liigutus tõttu . mees ise seisma tummalt , silm põrand . nüüd pöörama mugiwat suu parem ja pahem poole , kui tahtma sülitama , jätma see aga tegema . Kremer andma tema rohkeste aeg kostmine , kuna tema rinnuti toolitugi najatama ja ise mõtlikult tasa õõtsuteles . aga kui teine siiski sõna ei wõtnud , tõstma tema järsku nagu ärkamine pea ja pillama mõminal küsima : " Kuda tema sina siis tagajärg nii kallis minema " " ei teadma - algama Prillup , jätma aga katki ja pigistama silm äkitselt kokku ; mõlemi ladu alt jooksma sirinal nagu elawhõbe põsekarwa . siis pöörama weidi räpakalt ja minema . maha jääma tema pilweke nikotin ja kasukas lõhn . kolmeteistkümnes peatükk Tõnu Prillup kui kaupmees tükkima algus peale tundma ligi , nagu olema ostja tema wähem soowilik kui tema wõistleja ametiwenda . Kahewahele jääma tema ainult see kohta , kas minema wõim , mis tema tema reest-wankr mööda parem wõi pahem poole juhtima , tema kaup wõi tema isik wälja . kuna aga Prillup oma wõi ja piim süüdi ei teadma , tegema kõik , mis mõistma , et tema olema teine oma üheheadus , ja kuna tema kaupleja wiisakus ja krapsus poolest teine üle arwa käiwat , siis seisma mees nõutu täielik mõistatus ees . Wäga sagedane pidama tema wiimne hapupiimamees turg lahkuma ja müük mitte arwa uulits jatkama - ikka wee , teine äriaasta . korduma ju see , mis tema turg tähele panema , ka tema wahekord jällemüüja : see põikama parem ja pahem poole , teadma mispärast ; püsija seas aga leiduma wõlgutahtja ja wõlgujääja , kes Tõnu ise pidama taganema . kas haisema kaup wõi kaupmees ? Wõi haisema mõlema ? ja mis hais see olema ? Tõnu hoidma waat , wõikast ja witsikk krann , noorik käsi mitte arm andma ; tema piirama korrapärane habe , nõudma walget kaelarätt ja nühkima silm ilusti puhas hommikuti kõrts edasi minema ; kutsuwalt naerataw nägu olema tema kaugas walmis - lipsti pistma ette , kui wanger paigale aetud , samuti siis , kui tema kaup poodnik puhe ära andma . aga mis see kõik piiskama see nagu õhk imitsewa waenulik ollus wastu , mis kohe tema ümber hõljuma , kui ratas kaup all linnatänawa prügitus tõukama , kui turg esimene inimene piimamees patarei ette korjama . teine äri süst , tema ainult kuletas . nähtus sundima tema ostja silm ja kõrwa wõtma , ilma et see tema telk taha olema wiinud . olema see , kes pilk tema nägu lööma , muhatama ja mööda minema ; olema see , kes see tegema tõsine ja ähmane näopeegel , ning olema tema , kes tema kord wõi mõni kord ostma ja alles siis kõrwa kalduma . Lüh : olema tema , kes tema ise , ja olema tema , kes tema kaup nähtawaste ei maitsma . ja mõlema olema rõhuwa enamus tema kohta , kes pikem aeg jälle tulema , rahul olema kaup ja kaupmees . ning nõnda kauplema Mäeküla enam määr kui wist üks teine see , kes mees ega kaup ei walinud ja ainult kord ostma . Wähe aga olema see , mis tema kõrw arwustawai sõna saama koguma : wõi ja piim kohta kukkuma ehk weelgi , mees kohta mitte miski . Tõnu jääma aina mõrudalt mõistatama , mis wõistleja parem ja pahem käsi , kes tema ise kräbedus ja alandlik wiisakus kaugelt ees teadma , tema muidu warju jätma . tema mõistatama , aga ei mõistma : ei siit ega sealt olnud tema tema parem . otse nii kui kaup . juhtuma ju kõik , et mõni tegu wõi ja mõni laar piim äpardama , ent kui see tagajäre karistama , siis karistama tema ja mitte see teine . miks ja kust see wahe ? mäherdune kuri kiusama tema taga ? kuna aga Prillup see jälk ei saama , see wähem , et tema ise teadma otsekohene wihamees ei olnud , siis rajama tema lepitawa wastuwõitlus - see paistma tema päratum wajadus - wõimalikult laialdane alus . umbne tunne paine , et kogu ilm tema wastu , püüdma tema kõik , kes tema lähemalt kokku puutuma , sõbralik suu kõrwa ka lahtine käsi näitama - niihästi tee kui kodu . Ametiwenna , poodnik , lihunik , kõrtsipapa , tuttawa teekäija - tema kõik saama Prillup wiinast-õlu suu pühk , ja kes kodune Kuru sisse astuma - kutse wõi mitte - lahkuma täidetud kõht ja kastma kurk . tapaloom linn wastu sõitwa lihunik lõbustama ooteaeg kõrts sagene kaardimäng raha peale . et see per olema , laskma " ladna Mäeküla " ise tihti kilt kiskuma ja tõusma kaunis arwa wõitjana laud . Tõnu ei unustama ka Suts eit . sõitma talwetee Tapp kaudu üle jõgi ja soo ning teadma , et Triin suu wa kibe kohta poole sarwest ei olema , pistma tema sauna-uks enam kui ükskord wiisaka sinikael sisse . tasu pühendama tema paar puhk püülipeen walge pulbrike , salapärane lõhn ja maik , tulus pilk ja sõna wasta , et tema see wõi ja piim wahel sekka siputama . kuid wee miski lepitatawa ja halwatawa tulema juur . saladus imbima läbi . ei teadma Tõnu ega Mari , mis see alge wõttis . tõusma kui wina , nägema ja tabamata . eestkätt , teadagi , kodupaik . aina aegamööda hakkama Prillup märk saama , undamine , tibahaawa , raas-raas - tema silmatera ja suusopp , see , mis seal säde hüppama ja kiir wälgatas , mis kurrutama kõneleja huul ja niwerdama naerja hääl - ammu enne kui pöidawai ja wõrdawai sõna kukkuma . küsima Tõnu naine käest , kas wast tema haistma andma , siis sügama Mari näpp rätt all kukal ja silm wahtima mõttekõõrd leemepada , kunni suu wiimatt wirgus ja haigutawalt kostma , et " oi jäh , miks mitte , eks see old ette arwata , inimene jo ihu hing ümber ", ning see olema rahu , mis teine õppus olema wõinud wõtta . Prillup tahtma , kuid ei saama . seesmine tugi puuduma . tema püüdma jaanilikult pea wända , unustama see aga ikka jälle ning laskma ise norutamine nägema . tema katsuma tema wahwalt nägu waht , naerma , tännita , kelkima , aga sest saama miski mage ja selg mööda jooksma närweta pinnuline kibin . ja nõnda pidama tema see kostitama ja sõna silima ja pahandus eest hoidma , et tema liig ei minema , et tema tema wahwu nii ülejõud alati wälja ei kutsuma . sest see minema tema palju tarwis , kui wee linnatee ja kirikuplats hais alla sattuma , mis imewähe aeg kuluma , nagu olema jumal tuuleke ise olnud kandja . pistma kott , mis muidu saama , raswas meelehea koguni , ja Kuru saama koht , kuhu käima hulgani kokku , ehk küll noorus , kui lõbu+lkäija peaollus , maja wastawat wallali noorus eest ei leidma . sest pererahwa saladus - see ei tegema peawalu keegi . see olema ainult asi , mis lustakas mahti andma torkiwaks lohistamine taga selg . ja eakam külaline seas leiduma kahtlemata naine ja naisemees , kes põu peit Mari ja Tõnu olema wahetanud . Kuru rahwa käsi käima ju silmsi hästi . olema wõinud wähemg hästi käima . Wõid ju teisiti mõtlema , ja Tõnu märkama , et see ka tegema , aga niikaua kui Kuru rahwa sõbralikult liigiti , olema Tõnu meelest miski parandama , miski wõidetud , ja tema süda tundma kergendus , kui tema jälle tulema , kui tema rõõmsalt tulema , kui tema pill ja laul tulema . tema kõrwa ümbert aga hakkama hõbenema - korraga , sama talwe jooksul . ja käsi lööma kiimlema , silmaäär kõpitsema ning enne nii aeglane liigutus saama ikka enam ebamäärane kipukas järskus . Mari tabama tema wahel rahalugemine maksupäewa eel , siis wärisesi tema näpp , siblima riidake laud ikka uueste segi ning kokkuarwamine ei jõudma ega jõudma joon . oma äri käik tema naine suurem ei seletama , Mari tihe isepäinsus aitama tema see kerges üle ; muidu aga , eraldi wiinastanud meel , kandma tema noorik ees püüdlikult rahuldama lootus nägu , kuigi suu korraks kaude wäärdus . tema olema nugris hool kandma , et maja ning naine ja laps miski ei puuduma , mis seal ning tema pereisa aineline jõud mööda pidama olema . linnatee hakkama Prillup sagedamine soe pea tooma . see olek wõi tema waikse lällawas lõbutuju , mis tema endine omane , äkki äärmus wibada , wäga tühine wõi pärima puuduwal põhjus . siis tülitsema ja kiustlema naine ning sattuma wahe piir , kus juba sõna asemele tükkima tegu . säärane sündima kord talwe lõpupoole . tema olema pimedik kodu jõudma , ilma et see kamber tähele panema , ja hea tuju kaasa tooma , sest uks wahelt kukkuma suur koidupunane apelsiina ükshaawa sisse weerema . Anni ja Juku rõõmus üllatus , kes õõguwail kera karikasilm ja tummalt tükk aeg järgi wahtima , ennekui see kilkama taipama korjama ja jooks püüdma hakkama . helde pilduja tulema alles nähtawa , kui wiimne tosin üle põrand olema wõrisenud ja Mari kuldpael mähitud pikk narmassabaline kompwek wastu rind lendama , see wõlw püsima jääma . noorik seisma pidupäis riides , kotikmüts juba pea , minekuärewus kerge puna põsk , oma noorus priskus lamp walgusel . tema olema tuju tulnud õhtune rong linn sõitma ; raudteejaam - Mädakael kaudu wersta neli - mõtlema jala minema . Prillup olema wõinud mõni minut hiljem tulema , ütlema wari , mis noorik nägu üle wilgatama , kui esimene apelsin kamber weere . Tõnu aga nägema ja mõistma kohe . tema jääma uks ette seisma , miski kukkuma tema kompsti käsi , karwane suu ümbert kustuma muig ja põlwe nõtkuma . korraga karjatama teine laps , kes tema terasemalt silm waata . Weel peatama wihas keeletu , küünarnukk liikuma kui tugi otsima , siis sööstas naine kallale , kähisew kugin kurk : " hilp maha !" tema tuikuma aga sedamaid tagasi , sest tugew rusikahoop käima tema nägu . " sina narts ! sina narts !" kisendama Mari kõik jõud . nõnda nägema tema esimene kord . tema kogu olema nagu suurenema taltsimata ramm pais , tema wabisew ülemine keha seisma kiimlewa hüpe ning lubiwalge kalestama nägu wälkuma ige paljastama arwa hammas , põlema pärani kiskuma kuiwa silm . alles üürike hiljem kahmama Anni tema põlwe ümbert kinni , kuna Juku isa hõlm asuma . mõlema hulguma kirjeldamata ehmatus . " kodu jääma !" kugistama Tõnu , kes mokk silmsi tursuma . " leping täitma !" paiskama Mari imelikult lajatawa hääl tema wastuma . Sea tõstma Prillup käsi suu peale , kui saama walu tema alles nüüd tuntawaks , ja hakkama waaru taganema , kui saama wastase kõwadu tema alles nüüd teatawaks . ja kuna tema mannetu kuhugi iste wajus , mõlemi käsi põsk warja , haga noorik kindel mõte oma pealisriie ja pearätt wood pealt , tõmmas selg , panema pea ja minema . laps , kes tema õu järel jooksma , tulema nuuks tagasi . Prillup istuma üsna wagusi mõte otsas : tema lööma mina - tema hakkama mina wägiwaldselt wastu ! mitte wiha , ei mõrudus , üksnes wõõra ja halwawa muljuw waew tuikama see teadwus . Wiinawingu olema pea tema selgima - saama hoop kiirus , pööre saama tema otse märgatawa ; aga see pea tunduma wõimetum kui enne , tema teadma ainult , mis sündima ja et see tahes wõi tahtma , pidama leppima . aga äkki pistma Tõnu meel wäike juhtumine läinud suwe . tema käskima Mari laud lendama koi ära tapma . Mari awab aken ja hakkama loomake paberileheke wälja tõrjuma . " miks sina tema surnu ei litsuma " " Kuda mina südandama - tema nii pisike ja mina nii suur !" ning korraga awanema helkjas soruke Prillup umbne aju : kui see tema usk olema , siis - siis tema olema wiimatt õigus ! ja walgusel , mis sündmus peale nüüd paistma , tõusma teotama mees iste ning tõttama teotaja järgi . " Mari , Mari - ää nõnna minema !" Wist olema tema liiati kaua istuma , mineja ei olema õu ega õu ligidal enam nägema , tema pidama lumerada üle karjamaa kink jooksma ja pimedus olema tihe . " Mari - Mari ae !" ent tema ei kostma . ja silm ei selitama . ning jalg olema tema nõrgawõitu tee ja wiinawäsimus . aga tema lämpab edasi , wahwa edasi Kruusimägi umbkaudne koos , püsi ammutama pealetükkiwas lootusehoog : ehk tulema tagasi ! ja , ja - ehk tulema tänaseks tagasi ! kuid püütawat ei tärkama nägu . täht ega tulesilm ei wilguma , tumm lumi saputama sadama , hääl pugema kui kott . see must keeletu elutus olema otsitawa ära neelama . ja nüüd kaduma Prillup pind jalg alt , tema tuigerdama upakile aimama haud ja lööma pea kiwi wõi puu wastu ära . kerge uimastus jääma tema maha , silmili lunde , mis tema soe tunduma . tema sirutama liige , nagu tema puhkus kohendama , ning põlwist , waewatud soon mööda üles , hakkama mahe soow nirisema : siia jääma ja kinni sadama ! aga tema tõusma ometi , sest - hobu jääma rake õu . ja maja olema üksi . ja laps nutawa . ja homme olema taas tööpäew . kobamisi ja komistama otsima tee tagasi läbi tuisk paisuwa sadu , mis taguma hingamine matma ja nii sünnis olema kogu inimene matma . Prillup ei sööma õhtu , laskma ainult laps sööma ja leppima ise wiinaga , mis tema kapp uks warjus suur mõõt jooma . et rahuline öö saama . et waik sundima , mis püüdma häälitsema ja nõelama . kuid uni tõrkuma siiski , suu ja pea kuumawa walu , selg ratsuma külm . Tõnu kutsuma laps oma säng magama , ema asemele , olema soem ja seltsam . Juku tulema üksi . Anni ei wiitsima . ja isa kaisutama tema ja silima tema pea , ja siis jääma rahule , selg selg wastu . mõni tasane nuutsak eest Anni woodist wee , ning waikus walguma üks must pilkus . ainult wäljas mühama umbselt . " isa !" " mis siis " sosin kostma sosin . " kas tema wee tagasi tulema " " tagasi jah - oom tulema tagasi !" Tõnu puhuma soe õhk selg , mis warst warustaw nohinakene järgnema ; siis olema poisike waibunud . ja isa uinuma , käsi kuumalt tuikawa pea ümber . - Mari aga tulema linn , tugew , terwe , prisk , ja asuma töö ja talitus , kui olema miski sündima , kui tahtma tema siin pidama leping . ja laps tooma kotitäis ime ja mees põuetäis uus jõud . ja kõik weeres jälle endine roobas Kuru piimakamber ja piimakamber Kuru . ning siis sulama lumi mõlemi wahe , hali muru täika asemele ja sepapaja , mis eest ala mööda olema käima , hakkama uus sepp taguma . see olema Kohweti Juhan , kes sügis soldat tulema ja ametioskus kaasa tooma , nii et tema wõis Tapp sepp tuhuteenistus pärima , kes töö liiati olema . aga Juhan tooma lõõtsapill mänguoskus kasarm kaasa , ja et tema oma mäng Wene mees lust ja Wene mees lein lööma , mis maitsma uudne , siis tõusma poiss talwe wälte meister üle mitu küla , ja kui tema Kuru käima laul ja pill , siis olema pill Kohweti Juhan käsi , ja noorik Mari kuulama tema kunst hool ja isu . aga tema waata ka meelehea pealt , kuidas pillimees raud taguma , ja kui tema aeg olema tulema piimakamber , siis seisatama wõi istuma pikemalt sepikoda nõgine läwe , kesk must tagi ja roostepunane puru . ja lõõts ähkima , ääs surisema , õhk täituma waheda lõhn ja Sõra Jaak , Juhan pealelööja , ei wäsinud wahtija oma wennapoeg kiitma . see rõõmus jahward , waewalt wiis aasta Juhan wanem , mängima nooremees isalik sõber ja soowitu , kuna tema tublidus , mis tema ehtima , üks hoop ise peale läige püüdma paimendama . ei tähendama tühjagi , et looke korduma : see tasuma igakord jooneke üsna uus . " Jahaa , noorik , minema teine ja tegema järel !" ning järel olema tegema , et suurestüki-soldat sepp õppima - " silm sepp õppima " - kuna tema polk sepapaja suurestüki-hobune käima rautama . ja järel olema tegema nii ruttu seersant tõusma , ja järel tegema , et sina wägise insenäär tahtma panema seitse sepapaja üle , kui aga teenima jää , ja järel tegema kõik see kõrge oskus , mis " mina poiss " olema keel , kiri ja noot ning mitte wähem pass ja tiiskant laulmine ja teadagi kolm rida ärrmoorik . " Jahaa , Kuru perenaine , see olema mina juba nii suguselts ," lõpetama Jaak tawalikult iga kiidulooke , aga unustama seletamata , mis see tõujoon siis tema juures esinema , kes tema sundima olema Juhan peale lööma ja lõõts tõmmama ning paber kolm risti alla panema . Juhan naerma wahe , wahe tõrjuma ja õiendama , aga wahel punastama ära oma tahm all , ja nimelt siis , kui nägema , et Kuru noorik lell loba peale üsna tõsine jääma ja mõnikord mõtlikult isegi kõõrdi waata . ja kui siis huumaw raud ääs alasi lendama ja wasarahoopide all turtsuma ja tuli sülgama ja ometi alla andma , siis ei jätma Sõra lell , wesihall punnsilm sära , waimukat wõrdlus mees panema : " Jahaa , noorik , woata aga woata : nõnna tema taltsima noorem süda ! olema nii kõwa ja wisa kui tahes - helendama ajama ja painduma panema ja rõngas taub ! ei olema ilm ema süda , mis see poiss käes kuraas jääma - jahaa !" " küll sina jutt aga juhawa !" naerma seepeale tawalikult teine . " see taltsiwa oop andma jo ise , mina aitama aga natuke järel ." " mina ? - mina lööma aiwa lai , mis alla tulema - eks mina ramm olema muidugi enam kui sina , - aga wassong - kust see wassong siis tulema ! - ja ära sina , Kuru perenaine , arwa , et ega tema muu toim suga kui obuseraud ja äkkepulk - mina ütlema , tema tegema sina molmrig walmis , kui aga tellima !" Kuru noorik jätma " molmr " tellimata , rahul see , kui tema noor sepp hobuseraud ja äkkepulk kallal nägema meisterdawat . Juhan liigutus olema miski , mis isu andma , rahu koondama , hubaselt püsima panema , ükskõik , mis tema haamer all moenes . tema nahkpõll tulema miski mõnustawa ja leenutawa nagu ustawa inimene nägu , ja kui tema wasara mõni löök takka taas alasi laskma kõlksatama , siis olema toon tõotus tagatis . Mari tegema alles minek , kui mees tulema hobune wõi tööriist , nii et ruum kasin jääma , kuid wahe siiski ei raatsima tema nägema jätma , kuidas Juhan wee kabi lõikama enne rautamine , kuidas kild lendama ja kabjapõhi uuenema . Wõi küll olema , et mees , tema siit leidma , miski silm wilksas , see suu aga pidama piir miski sulg , mis Mari isik hoowa , ja nõnda minema noorik nagu tema tulema , ja kui tema just tuju ja aeg jätkuma , siis waatas see ära , kuidas nael kabi taguma ja see ots ära murdma - üks ja kaks hobune . tema wõi naerma ja tõsine olema lobiseja wastates , kindel teadwuses , et tema , hoolima kõik , tema poolehoidmine kosima , kõnelema tagaselja isekeskis mis tahe . Juhan aga , lugu pidama huwi , mis Kuru perenaine tema kunst ilmutama , wõrdus suwe jooksul üksi Kuru käima . tema tulema pill ja ilma , tulema , kui peremees kodu , ja tulema , kui peremees linn . Wiimse puhul jändama laps palju , koer ja kass tegema rohkeste tegu , ja mis tema noorik westima , olema nii kauge ainewalla pärit . ja mis kaugem ning tühisem see olema , see elawam soojenema westja , ja mõni jutt hiiwetama tema suu üsna ära . Wahe jääma aeg hiline , laps olema juba põhk pugema , siis tekkima korraga wõiga waikuma mõlemi wahe , kunni külaline küsima : " kas pidama nüi kodu minema " ning perenaine kostma : " jah , nüi pea kodu minema ." Juhan minema , otsima aga enne õige kaua müts . Neliteistkümnes peatükk Mäeküla mõisnik jääma süda põhi teataw kõbe nakitsema , kui tema oma piimamees tema tusameel pärast too jõulukuu maksupäewa nii wennalikult olema usutama . asi , mis tema arust korraldama pidama olema , tunduma nüüd , kus tema Prillup pisar nägema , ometi nagu miski , mis lahendus nõudma , ja tema hakkama see hiljukesi otsima . Esite sammuma tuba paar tund sein sein , siis kandma oma juurdlewa pea karge talwis õhk kätte , ja kui lõng ikka weel lips leiduma , siis küsima õhtu kaks küünal walge piibel nõu . ja piibel andma . andma nagu alati . natuke lehitsemine , ja Kremer tabama koht , mis tema olema kirjutama . see tuntawa wõtta ja tunnistama wõi ainult inimene , kes ise õiglaselt kohus minema ja asi süda tahtma tungima , sest lugu olema kuningas Taawet , Hit mees Uria ja tema naine Batseba - lugu olema , et prohwet Naatan kõnelema , rikas mees , kes olema wäga palju lammas ja weisei , aga kes ei raatsima tema wõtta , wai minema ja wõttima kehwa mees ainumas pisike utetall ja walmistama see roog teekäija , kes tema juur olema tulnud . ja et ise mitte miski kinkima , lugema Mäeküla mõisnik kohta , mis kirjeldama , kui kallis olema see utetalleke kehwa mees , kaks kord - tema lugema , et seesinane mees olema tema ostma ja toitma see , et see tema juures ja tema laps juures ühtlasi üles kaswaks , ja see sööma tema paluke ja jooma tema karikas seest ja magama tema süli ja olema tema juures kui tütar . siis aga panema Kremer herra prill raamat peale , tõusma raskelt üles ja hakkama raske samm jällegi jalutama , anduma eritlewa ja arwustawa mõtlemine lugu üle , mis tema olema lugema . ja et tuba nii tuhmilt ei waikima , keerama mängutoos kummut peal tilisema , ja et walgem olema , süütama teine tuba küünal põlema , ja et mõte mõnukamalt sigi , pistma karbike öölaud taguma kompwek suu . ei kestma siis kaua , ning mõtleja pea lööma selginema , tema rind ühtaegu leigenema . Kremer puhuma äkki , nii et kihwa wõbin ülespoole lipp , kuiwatama rätt otsaesine ja naeratama . jumal tänu , kirjakoht olema tema märksa mööda kirjutama ! Wõrdlus lonkama , lonkama kõwaste tema kasu ! Waga Taawet kõrwa ei tarwitsenud patune Kremer silm maha lööma . õige , ka Kremer olema kehwa mees talleke wõtnud , aga kas siis wargsi jultuma kawalune , kas siis wägise ja tasu ? ja eks olnud see tall tema pealegi pooleks jääma - rõõm üks ja rõõm teine , mis wastu Taawet , weretöö eest mitte tagasi kohkuma , et eesmärk jõudma , ihatu ise ainuomandus tegema . ja kus olema siis Kremer see " palju lammas ja weise ", kui et tema tegu naine ja liignaine nii ohtralt õnnistama kuningas oma üks waekauss wõid heitma ? ning lõppema : kust wõi wõtja teadma , et andja süda tagajäre kahju ? ent Ulrich von Kremer olema kaugel ära ise sootu süütama mõistma . tema olema ligimene wõtnud , mis ligimene kahju - see jääma seisma . küsima ja otsustama tulema siis nüüd , kuidas lepitama kõrgem kohtunik ja tasuma kahjustama ligimene , et kergem karistus pääsema . mis wiimse puutuma , siis ei wõinud see Kremer arwates üks puhul liig raske kujunema . suur süüdlane Taawetitki nuhtlema ainult üks lapsuke surm , kuna tema see küllalt ja küllalt olema . pidama ometi ulatama , kui Kremer kui wäikne eksija mõni wanem lehm suu ja sõratõbi laskma lõppema . Wõi ehk mõni hobune wõi härg wee äparduma - enam juba mitte . sest kahjatsus - Ulrich tooma kirjutuskamber tähtraamat - õiglane kahjatsus ei tahtma tema Taawet maha jääma . jah - Kremer waata kalender - täna olema kesknädal , neli päewa pärast siis uus kuu esimene pühapäew ja Saks jumalateenistus kirik : tema mõtlema piht ja laud minema . ning palwetama tõotama korrakindlamalt kui senni , ja olema walmis olnud paastuma nagu Taawet , kui tema usk see olema nõudma . tema hakkama jällegi edasi-tagasi sammuma , et otsus jõudma , kuidas nüüd Prillup õige saama . Wälja haukuma Sultan , tema walwa õuewaht , ja Kremer tundma ebamäärane waigistus west all ja targe üks ning teine aken , nina üsna ruut ligi , taguma pimedik wahtima , mis tema muidu ei armastama , wähemalt wiimane aeg mitte . mis siis Tõnu ? Weerand kopikas toop pealt maha jätma ? hm , aga tema olema hiljuti natuke ringi küsima ja kuulma , et teine oma piim niigi juba kunni terwe kopikas rohkem saawa , ja tema weeretama wahe mõte - kes wõis tema see liiaks panema - toop tulewane jüripäewas pool kopikas juur lisama - ainult pool . siis ehk weerand ? kui pilkane wäljas olema ! tema pöörama aken eest , mis eesriie tema alla laskma , öölaud juur - Kremer wiibima see puhk magadiskamber - ja wõttima karbike punane , südamekujuline kompwek . seejuures puutuma tema pilk nikkelhali tuleriist hirw jääma laadik põhi , ja kuna tema meelisklema see pihk wõttima , tärkama tema mõte tema laadima . mõni patrun pidama kusagil leiduma . ent järelwaatel selguma , et rewolwer laadima juba olema , ja Kremer tulema meel , et tema see nädal neli eest tegema - pärast minewas maksupäewa , üks sama pime õhtu . kas siis weerand kopikas juur panema ? Ulrich jätma rewolwr lauake , tema ei käsitlema heameel laskeriist , ja pöörama punane süda nutsima saal tagasi . ning siin walmima aegamisi hea otsus : ei miski juur panema , ei poolt , ei weerand ; küll aga - et teine nagu katsutawat pihk saama - kewa kari katsuma suurendama , wähemalt neli wõi wiie lehm wõrd . enam kaup , enam kasu . jah , see olema nägu . ja teostuma wõimalune piir tänawuse üpris rohke kartulisaak pärast . Kremer kustutama tuli saal , panema tiliseja seisma ja minema magama . pööning laulma walitseja kukk , kesk-öö olema juba käsi . ilm , senni must waikus halwatu , näima pöörawat , sest lõõr hakkama nutma . Wanaherra surm küünal öölaud , tema käsi puudutama külm teras lühter tagasi panema , ning äkiline lõdin pugema paks pehme waiba alla . ja seal ei unustama palwetamine . otsus , kohe peale laua+lkäimine Särgweres asuma , et talwe süda omane keskel ära elama , jääma Mäeküla mõisnik uinuma ja magama kaugele wärskest lumi walendawa hommik sisse . aga nii õiglane ja põhjalik kui Kremer herra ise arust oma patulepituse-püü ka olema - üks asi ei tulnud tema ometi meel , ei nüüd ega tagajärel , ja nimelt see : tema tema omanik tagasi andma . see jääma tema paljas kaalumine , paljas waate wõtmisestk täitsa eemale . ja nõnda sündima , et seesinane omanik küsimus tema ise ette panema - kolm kuu hiljem , paastukuu esimene , kui tema tulema Särgwere piimaraha wastud wõtma , et tema linn märtsi-termin oma maks õiendama . saama Prillup paber ja metall weerand aasta eest laud laduma - iseäranis waske kogunema seekord mitu hea wirna - siis jääma mees silme , mis õline läige olema , ainite raha peale wahtim ja ütlema : " Ärra wõiks nüi niisamatt leppima ." " Kuda niisamatt " " ilma tema ." " kas tahtma siis piim käsi ära andma " " ei noh , kust mina see soan , aga eks olema nagu küll jo - - ja mina koa hing rind - - Saks tõusma krapsti iste - tema raskus kohta ootmata kergelt . " kuulma , kuulma - see mina ei wõi - see mina mitte ei wõi - see mina kogunine ei raatsima - - ja Kremer herra kulmukarwa seisma kõrgel tõsine jahmatus . " Ärra leidma jo mõni teine - - aga Kremer liigutama käewarssa nagu wõitluswalm kukk tiib . " ei , ei , see ei minema - see ei minema kudagi ! tema mängima mina tuba kui laps - tema tegema mina rõemu - kõiksugu asi olema tema pea - tema olema mina kui looma - - ja kui tema mina pilkama ja naerma - suur lust olema kuulma - - " aga mina - - Tõnu jätma pooleli , tema wõitlema miski kramplik kiske liige , mis tema sundima küünarnukk kõwaste külg suruma . " noh , sina - mis siis sina - - sina olema tema naine - - " tema olema mina enam kui naine !" purtsama Prillup suu , kuna tema karwane nägu peaaegu must tõmmas . " olema tema mina naine üksi - jumal nimel ! tütri andma koa - kas wõi kaks tütar andma - - " aga kulla mees - - aga kuld mees - - Kremer sattuma otse ärewus ja hakkama tammuma , " mina ostma lehm juur - nüüdsama kewade - mitu lehm - mitu hea lehm - mitte üks wõi kaks nagu mullu ja tunamullu - ja toop hind - sina teadma isegi , mis teine piimatoop juba maksawa , ja kui sina ei teadma , siis küsima järele - nooja , ja nüüd panema tähele , mis mina sina ütlema : mina pidama hind tõstma - terwe kopikas pidama tõstma , aga mina ei tõstma mitte !" kuid piimamees wahtima waik wiilitt nurk ; tema Wene saabas lodewa säär wärisesi . " sina saama ometi aru , et see hulk raha olema ! - ja Kuru olema sina alla hind käes , ja wasika saama ike wee kaks rubla , ja hoog toitma täitsa mõis hein ! - aga kui palju mina tema siis nägema saama - wahel ei mäletama - nagu saba täht ! - mõtlema ometi natuke järele , mees !" tema jätma mees järele mõtlema ja pöörama üle uks söögituba , õieti teadmata , mis tarve . kui tema seal paar ring ümber suur laud olema tegema ja kaks tool paik nihutama - tema rahutu käsi otsima tegewus - pidama tema kirjutuskamber tagasi astuma , keerama aga läwe eest ümber ja lähenema äkki saama uid tõukel kähku puhwetikapp . Sea wõetuma pudel täitma Kremer üks kõrge õlleklaas äär ning sammuma see kabinet , silmakorts jälg milleg , mis naljatujuline muie tahtma olema . kuid kabinet ei seisma enam piimamees Prillup , wai walitseja Reemet , suur aidaraamat üks ja patsak paberiraha teine käsi . " aa !" pagema Kremer suu , kuna tema klaas west peale läikima . siis rüüpama , panema klaas laud ja wõttima Reemet ette . - - see aeg ei teadma herra von Kremer , kes talwe lõpp linn mööda saatma ja peale wete lagunemine elurõõmsalt jälle oma armas Mäeküla ase wõttis , weel aimama , et tema piimarentnik ärilikult poole mitte udusulg ei puhkanud . küll ei pidama tema Tõnu kaupmees Jaan wääriline - see wahtima hageja juba silm - aga Kremer elama arwamine , et tema kõigest kõik lähedane läbi saama , liiati see tingimine , mis tema maitsma . suur kunst ei wõinud ju asi ikkagi olema . ja Kremer arwamine olema Mäeküla enam-wähem üleüldse . õige küll , Prillup kulutama , tema ei olnud Jaan sarnane koi , aga küllap tema siis willakaswatamine wähem ruttu olema , kui mitte " teine poolt " kulu wõrra lisa ei tulnud . tõde aimama ainult Mari , ja see saama tema suwe jooksul ikka hõlpsam , mitte kõige wiim see umbne waikimiseg tõttu , mis Prillup ise kõik kohta mähkima , mis tema äri puutuma . kuidas tema minema koorem istuma , kuidas tema tulema ohi käsi wiska , kuidas tema piimakamber oma wara peale waata - see kõik olema miski , mis ilmutawat keel kõnelema , hoopis rääkimata kaswawas korratus , mis tema tee hakkama käima , huwipuudus tööaeg hoidmine , mis mõnikord nii kaugele minema , et tema pärastlõuna asemel alles õhtu ja isegi hiline ööseks kodu jõudma . Mari jätma podisewa wõimasin ükspaew äkitselt seisma , waatas mõttekõõrd üle uks piimatuba , kus Tõnu tummalt talitama , ning ütlema toon , mis jälle kord teataw lajatus olema : " maksma sina see piim kauemine jändama " Prillup weeretama pea - tema olema selg wõikamber poole - sinna ja tänna , nagu otsima tema suu , mis ütlus tulema , lähem nurk . siis alles pöörama ümber ja jääma õige siht wahtim . tema lõug liikuma nagu kala wee ja silm olema kalasilm liikumatus . " kas - - kas siis Kruusimägi tagasi " " ega tahtma , aga kui pidama ." " aga kes siis - - tema nihkuma pooliti piit taha , kui olema tema katmata ihu warjata , ja neelama lause lõpp alla . " saama wõia kuda saama ," ütlema Mari , " wõi siis nõnna parem wälja tulema . ja mina akkama igaw ." aga nüüd põntsuma tagakamber , kui olema jalga maa wastu tõugatud , ning nägematu saama Prillup poolt tulema mõni aeg pärast tõmmult : " katsuma weel edasi !" rohkem tema ei rääkima . ja Mari panema wõimasin jälle tubrama . tema nägu seisatama mõni aeg tuhm tühjus . - Järgnewa aeg tunduma , kui töötama Prillup hammas ristima ja käsi rusikas . tema püüdma ise ees ja taga olema , tegema piim , koor ja wõiga parandawat katse , korraldama oma teekäimine ja piirama oma liikimine wiinaga . aga põld ja aas rubjas kaks eest , ja kui argipäewa ei küüninud , siis wõttis pühapäiw jätkuma , nagu wanas ’ Kruusimägi . jaolt tingima see pingutus ka paha suwi , takistaw põllutöö niihästi kui piimaäri . peale kewad pikk põud , mis Kuru nurmesiil paiguti paljas wõttima , nii et uus asemele tulema siputama , hakkama kesk hoogsam heinaaeg korraga wihmajärk , mis ligi sügis wälta ja mis lühike petlik wahe enam kiusama kui parandama . rist olema hein ja wilja , mis ära tahtma määndama , ning rist piim , mis rõske külm pärast halwaste hapnema ja wähe koor andma , kuna müük pealegi see all kannatama , et hapupiim jahe suwe linnalaps nii kui nii suur ei maitsma . ka Mari saama see suwi kõwaste sudima , see enam , et tema kodunt abi ei nõutama , mis Tõnu miski põhjus wastu olema , ning Kohweti Juhan pidama küll õigus olema , kui tema kord teretus puhul naerma , ei olema noorik perenaisekäsi enam sugugi ; see , mis tema pihk , tegema tema sepakäsi üsna häda . muidu kippuma Juhan Kuru õhtuti wana wiis kauaks jääma , iseäranis kui peremees kodu ei olnud , ja nõnda tulema wahe ette , et noorik ilma tema küsimata kord tähendama : " soo , Juhan , hakkama siis nüi ka kodu poole minema !" ja Juhan hakkama . Wõib olema , et tema jalga läwe üle tõstma ohkama , aga parata ep olnud miski . üks säärane õhtu aga tulema trotsiw wahwuma Juhan peale . tema olema kaua ligistikku istuma , palju jutustama , weel enam waikinud ja lõpuks ise käsi koost leidma . Sea tõmmas Juhan , ja imestama tagajärg , sest noorik istuma tema äkki põlwedel . üsna waguralt ja üsna toekalt istuma - teine käewars tema turi ja palg tema kõrwa wastu - kunni tema järsku kõik kümme sõrm tema karwu lööma ja see karm ruuge tihestikk hakkama sasima . olema tema naeratama , olema tema sõna wiiksatanud , muudkui sasima aga kuumawate käsi . ja siis tundma Juhan , nagu leige märg oma nina ja alumine huul peal , aga tema wõi eksima , sest sasima pea olema tema marune - nii marune , et tema sealtsamast üles kähwa oma kallis koorem ja suisa säng pool söösta . aga tema ei saama kaugele . korraga kangenema tema pehme sületäis ja tegema ise imekähku walla . sepp jääma tunne käsi , kui olema tema wahe tugew teraswedru lahti wibanud . " minema nüi kodu , Juhan !" hüüe olema wärisewa õrnus keskel niipalju wastuseismata käsuwalidu , et Juhan käsi ripe laskma oma paik jääma , häbinaeratus noor habe . ja kui tema Mari kahwatu nägema - noorik silm paistma peaaegu must see seest - siis astuma samm tagasi . aga tema ei läinud wee . tunduma liig wäga kui poisikeselik kaotus . Sea tulema sina suudlema tema sina minetama tema kättpidi uks wälja , mis tema järel lukku klõps . müts , mis muidu nii korrapärane kaduma , leidma ise pea . - - kuna Kohweti Juhan - tema olema Altküla üks rendiperemees noorem poeg - mõis sepatöö aina wäikemõis kasin wajadus mööda käima , siis olema Kuru noorik ajuti , iseäranis hilisem sügis , wähe mahti sepapaja uks ette seisatama jääma , et Juhan töö ja tema lell luuleanne lõbus ajawiide maitsma . üks sepapäew , mis tema see jälle kord wõimaldama , petma tema see eest pealelööja poolest : Jaak asemel , kes päewa nähtawaste juba tasa , käsitlema suur wasara Tuksi Ants , madal mütakas poiss päratum linawalge pea , mis tema peaaegu kael turi tõusma ja seepärast iseseiswalt palju liikuma ei annuma . tema higistama kõwaste , nägu punama kui wihtleja , ning pisukene kollane silm ja tilluke tömpjas nina näima see lai märg puna sees nagu ümber ujuwat . " Terre koa , parrruni-prrroua " - Ants " r " olema ikka mitmekordne ja seisma hea kokkukõla tema räme hääl - " mõistma lugu pidama sest suurrest oust , mis mina osa soab !" teretatu , kes ise teretus wee ütlema , pöörama see ainult sepp poole ja lisama rahulikult " jõud " juur . " jõud tarwima ", wastas Juhan kähku , poolt nägu wilksti tuleja wastu lööma . " no , perenaine , ilus ilm täna jälle mõni aeg takka - " ja ," tähendama Mari , sukawarda näpp , " nagu eile ja tunaeile ." " no , woata , Juhan : oulik prrroua alati hea ilm , ja eks see wõi juba arrrwata !" tulema Ants . sepp silm pilgutama abiline poole , tema wasar aga taguma wirga edasi , kuna Ants , kes lööma ei olnud , käsi ja lõug alasipakk puhkawa suur haamer warre otsa toetama , ilma ukse+l-seisja waate palju puutuma . " kas kuulma juba , noorik ," tõttama Juhan küsima , " Tiitsu walge toond eile õhta kaks warssa !" " see põlema wee keegi ," naeratama Mari , " Liiwak eit old täna omiku kolm tütar ." " nii tema olema siin ilm : üks soab üks isa kolm , teine ei suga kaks üks !" Ants haigutama . " panema nüi hing uks ette ," ütlema sepp ja laskma kramp piht wahe maha . tema olek ilmutama upsakus . " see põlema jo wee walmima ," leidma pealtwaataja . " auk lööma pärast - - see põlema see uks jauks . ning Juhan wõttima naelakast ja teine wasara , kuna pealelööja kaks uus hing tema wälja järgnema . sein najal seisew suur uks panema maha ja hing külgepanek algama . Kuru noorik olema pisut kõrwa astuma , jääma aga waadeldes püsima , näpp niperdama sukasilm ühtlane rahu . " kas Papiniit aidalõhkumine juba leht seisma - mina põlema oma number wee järel käind ," küsima Juhan . ei , aga leht seisma üks wäga keeruline hobusewaras kusagilt taga Tartu , ja Kuru perenaine hakkama lugu sepp westma . korraga turtsatama Tuksi poiss . tema wajutama pea , mis kaks külg kange kääne tegema , lõuska kiskuma nägu maha ja kähistama : " ega teadma , Juku , kuda mina waeste käbarra nüi käiwadki ! tegema poissmees tema selge , et peibutamata tuli !" Juhan muigatama tema wargsi wastu ; tema olema ka juba nägema , et mõis poolt lähenema Kremer herra , Kuru kink aga Prillup . Arwamisi pidama tema sepapaja kohal wastastiku jõudma . Mari , kes tema samuti silmama , jutustama sorawalt edasi , ainult peatama , kui nael pihta plõnnimine tema takistama . aga herra ja piimamees ei juhtuma otse wastastiku . esimene , mees poolt teretama , käänama juba sepapaja ots mööda , tee , mis karjamõis wiis , kui teine weel mõni süld risttee eemal olema . Mõlem ( Tõnu tegema mees eemalt teretawa käeliigutus ) tulema warst wäraw awada : saks wäljawäraw , Prillup see , mis alttuba õu wiis . Wärawa kinni panema waatas kumbki - see sündima üsna ühtaegu - sepikoda poole tagasi . " sool panema !" itsitama Tuksi poiss . " no , ja kuda tema wallapuuris siis punuma saama " päris sepp . ja noorik jutustama lugu lõpp . tema lisama wee üks kohtunali juur , nokutama siis Juhan hea päewa ja tegema kodu pool mineki . " ei mina jätma jumal ühti ," kurtma Ants . " ah soo " - ja Mari kergitama tagant natuke seelik . Wiisteistkümnes peatükk Kuna Kremer herra Prillup halwas ärikäik ei teadma , siis tull tema üsna ootama , et piimamees mihklikuu esimene muist arwe pidama wõlgu jääma , see tulewane kord lubama järgi maksma . Kremer mõmisema ainult " hea küll ", sest muu ei tulnud tema üllatus pärast meel . tema ei lausuma aga järgmine tähtaeg enam - seekord põhjus , mis tema tume jääma - kui Tõnu kuu raha ära õiendama , wõla aga taas neli nädal edasi tellima . Herra von Kremer wõttima alles esimene nowembr sõna , sest siis ei jäetud wana puudujääk mitte üksnes uuest tasumata , wai paarkümmend rubla noorem lisama wee juur . tema rääkima pehmest , peaaegu wennalikalt , ja seletama , et tema majapidamine hing sedawiis kinni pidawa jääma . aasta olnud puruhalb , kartulimüük naeruwäärt kasin , heinasaak nii , et ei teadma kuida suur kari ületalwe petma , ning laut pikendus ja tall kohendus tegema kulu . murelikult mainima wanaherra ka oma wõlakohustus , oma uppimine protsenta kokku saama . kuid piimamees wastu , et tema aasta kibe . piim wesine , wõi wähene , ostja närb . no , eks tema olema juba ka natuke kõrwa pandud ja wõiks kitsas puhk sealt näpistama ? ent see minema Prillup mööda ja tulema miski , mis wastu teine kõige wähem warutud : kas herra ei wõiks hind alla jätma ? Kremer jääma üürike üsna wait . seepeale tähendama , tema wõtwat Tõnu jutt niisama nali . ja siis tuletama tema suu+dmööda algulaen meel , mis tema edaspidi kannatlik tahtwat olema , kui aga kuumaks korralikult sisse jooksma , kui tema jalg alla jätma . nagu häbi tundma oma nõu kui ka see unar jääma põhiwõlas , minema Prillup nägu äkki tõmmu ja hääl terawaks . olema , tingima tema ei hakkama , puudujääk maksma ligemal esimene kinni ! ehk tema saama juba waremine - suiline wee palk maksma , aastateenija ka igapäew nuruma - - Kremer wiiksatama ainult , käsi kõwaste lõug ümber . hea küll , siis waremine ! Tõnu minema ja jätma seekord pilweke puskarilõhn maha . ning Kremer käsi kerkima lõug ümbert otsa ette . kaks nädal pärast tooma piimamees raha , aga napilt pool puudujääk , ja kui saks wähe silm tõstma , siis õrisema : " rohkem ei olema !" ja ilma et teine suu lahti olema tegema , põrutama sõrmenukk laud pihta ja käratama : " mõistma , rohkem ei olema !" seejuures lööma Kremer soe wiinalehk nägu , rahapaber laud hingama nagu säärane wälja , ja kui Tõnu - tema olema täis teeriie - raskelt uks poole pöörama , tulema ilmsiks , et tema jalg kindel ei olnud , sest kord wiita tema õlg sein wastu . siis kuuluma pime wahekoda wee kobamine , kunni wäline uks wihas mineja järel kinni mürtsuma , nii et kontor aken põrisema . - Koorm olema Prillup piimakamber ees walmima , tema wõttima ohi ja wajus regi . juba tarwitati talitee , jääsild üle jõgi ja soo kandis , paras kord lumi katma maa . Kremer , kes saal aken seisma , nägema regi nagu tume ront karjatara wärawa wahe üle sumedalt walendawa õueplats alla liuguwa , et soowik nõgu kaduma . - paar tund ei liigutama Prillup oim . tema wõi mure tukkuma ja pooluni hällima , sest kõrw Jaska tundma tee ning külm ep olnud näpistaw . Tõnu hakkama alles wirguma , kui hea järk maantee juba selg taga , kui wastutulewa nõõtaja linn ligemal sagenema ja erehaljas täiskuu laguwa kate tagant taguma esile pääsema . Jaska hirnuma äkki : eelmine walikul olewaist öömaja pidama lähenema . see olema teine awaram , ja Prillup , kui tema pärale jõudma , astuma sisse , et olukord silmitsema . Wahe juhtuma nimelt , et awarus otsija liiane leiduma wõi et lärmaja pärast puhkerahu olema lootma ; siis tulema wersta kolm edasi sörk . kõrts olema rahwas täis , istuma ja seisma , andma aiwa silm selitama , ennekui nägu suits seest tuntawa tulema . kuid purjutaja paljus kohta - Tõnu teadma enamaste ligikond poiss - kostma tema kahtlaselt wähe kära wastu , miski põnewus näima laudkonde halwawat . kõrtsmik lett taga pidama üks nurgarühm silm . see tundma Prillup Puu Willem ära ja mõistma . " noh , kas hakkama peale " tähendama seesinane walget werd noormees korraga ja ajama oma pikk nõtke keha sirgu ; tema näoilme olema alandlik ja asjalik . et wastu ei räägitud , wõttima Willem laud kumbki käsi täis õllepudel , astuma keset ruum ja laskma tema ümbrus peale iga külge hoogne sadu lahti . pilguke hiljem käima lahing . Prillup nägema wee , mäherdune wäledus kõrtsmik ja tema poiss laud pudel ja klaasa noppima - kesk tihedam rusikarahe - siis pugema põsk kuiwata uks . " Mäeküla , kurat , kussa roni ," ähkima keegi tema järgi , " käristama korw õlu wäilla nagu wiimne kord , ja mina poiss ei laskma sina karwagi kõwerdama !" aga Mäeküla arwa täna parem nii elawa öömaja selg pöörama , ja warsti traawima Jaska üle lage kõrgendik see õige järsk kalle poole , mis all , teine ots peaaegu nõlwa wastu , järgmine kõrts olema ase . punakas kuma põhjaidapoolne taewa all - kuu wälgatawal waate tulema torn org nägu - ilmutama juba , kus linn , kuigi kaugus weel kümmekond wersta . Perwealune kõrts ees norutama kolm hobune , üks saama , kaks tühi regi järel . ähmane aken olema wõim läbi nägema , wadin aga , niipalju kui kuulma , ei olnud sees mitte suur , ja Prillup otsustama koorem sedamaid rehealla ajama , mis wärawa talitaw kõrtsipoiss latern parajaste nähtawa tulema . neli weoriist turukaup ja paar piimaregi leiduma siin küll juba eest , kuid see wõi leppima : puhkepaik olema wee lootma , wahe kook kogu öö istuma . ja leiwakott kaenal astuma Mäeküla seesmine uks kaudu kõrts , kui tema oma kõrw enne õigus tegema . siin jorutama jooma ja suitsetama leplik inimene . kõrtsmik , kes tuleja sõbralikult käsi ulatama , soowitama tema letiruum kõrwa olewat wäikest tuba , aga kui Prillup kuulma , et tema ametiwenna Kurgsalu ja Liiwa seal juba ees , samuti üks Tapp mees naine ning weel keegi tütar kirikuwallas , siis kiitma suur tuba ise küllalt heaks ning asuma söögialune kaasa wõtte pikk laud nurgaots , mis seinapoolne pink pooleti wee tühi olema . et tema siin suur tuba üks tuttawa ei olnud , see just meeldima Tõnu : tema puuduma täna jõud sõna ja naerunägu tegema . Leiwakot ja pinsakus saama pärast söök peaalune , riie kasukas ulatama kate ja küljepehmus , ning Prillup tõmma kere pingiots maha . aga uni ei tulnud . kodune peatäis , mis tee lahtuma , olema ebamäärane kartus segama närwetaw ärewu tema were jääma , mis siin jooma wiin ei tuimendama . iga waljum häälitsus ümberringi lõikama ja torkama tema , panema käsi wõi jala tema tuksatama , ja taguma tunduma , kui olema pink tema all rahutu wõi pink all põrand . ning ähwardus hõljuma õhk , waenu waritsema nurk , ja kõik see wõõra inimene , kes seal naerma ja jamama , olema puhkaja sala kuidagi wastu . Tõnu tegema ise hool magama , et mõni ei tulema ja tema kõnelema ei sundima , sest waenulikult wastu olema tema ka tema , iseäranis lett ees muretult naerja . kõrtsiline minema ja kõrtsiline tulema . Prillup käima mööda , ja tema olema igakord kindel tunne , kui keegi pilk tema puutuma . laud , ligemal ja kaugemal tema , sööma ja jooma , ja tema meelest olema , kui nägema tema laug läbi see wastikui nägu . sisuliselt kuuldawaks wõtmata , mis seal lobisema , lubama tema siiski kahtlus ise kõpitsema , kas kuidagi tema poole ei sihtima . ning äkki teritama kõrwa . keegi ütlema " Mari ". kõnelema üminal ja kigaldati . ja siis ütlema " Tõnu ". ei , Prillup ei eksima . rääkija istuma tema kaunis ligi , see salalik pilk torkima tema kukal . hääl - see olema wist kolm koos - ei tunnuma tema ainus . ning nüüd käima üks suu kõige selgus hirwitawa osatus : " Mann , panema koa puhas särk selg - nägema , wanames tulema jälle paburits wahelt !" turtsuma . üks kork lendama üle puhkaja pea wastu sein . klaas kõlksuma kokku . ep olnud ju esimene ega teine kurjem kord , kus tema sellesihiline nöökamine kuulma , aga Prillup silm lööma tuli ja pea põruma kui hoop , nii et tema wõim olema tuksatawa liigutus eest hoidma . muul puhul olema tema pilaja suu pool toop wiina wõi kuus pudel õlu waik pannud , täna olema see kaitse peale mõtlema , iselaadi rammestus rõhuma tema pink külge kinni . ja nõnda laskma tema tema nõel , kunni tema wäsima ja wiim kaduma . ent Prillup rahuaeg ei ulatama kaugele . juba olema ruum edasimineja tühjenema ja wiimne öömajaline pink ja pikk laud asuma , kui uksetagune müdin kuulutama uus külaline . ja tema hääl - tema saama küllalt warst rõkkawa kuuldawaks - olema Tõnu tutwa . ei olnud tema kahtlus , et öö kaduma , kui see mees enne letisulg tema leiawa . ja Tõnu tõmma kasukakrae kähku üle kõrwa - nägu sein poole olema tema ennegi . ei kestma aga kuigi kaua - äraandja olema wist kõrtsmik - kui tema põlew tuletikk nina alla hoidma . " Nää mina koi ! Kallak papa ädane rendiraha tarwis , ja tema redutama siin ! maa lahti . Mäeküla !" Mäeküla norisema wahwaste . tema raputama . magaja ümisema , matsutama suu ja waibuma jälle . ei see aitanu aga lõppema ometi . kui tema reheall ära käima , et oma hobune warju panema ning waadata , kas külamees wasika ja siga peal - kolmas see , üks munakaupmees , kes lihunik küüt tarwitanud , kuulama ise kaup järgi niikaua tuba - siis olema uinuja natt uuest kinni . mees hoowattima istukile . " natuke kupk , Mäeküla - kes siis kõrts tulema magama ! see jõudma kodu tegema , mõnikord Mari kaiss ." " koorima täna mõni teine , mina jätma rahule !" urisema Prillup silm hõõruma . " kes nüi teadma , kumb kumbki koorima , wõi mis siis - sina jo see kooreke küll ja küll !" " kust sina teadma !" " no ime , mõlema teenima öö ja päewa ! juba käiwa jutt , et Mäeküla kewa sina ." " sina oma lori !" " miks siis lori ? jätkama teine lihunik . " kes jumal and pehme naine , see andma wahe ka ilus mõis ." naerma ümberkaudu , ja Prillup panema jalg maha . " Limbärk , andma tema isand mina rehknuut peale mõistlik kurgukaste - tema nailla olema nii wesine !" " no waata ," kiitma , " kes ike mõisnik looma , see leidma ka mõisnik sõna !" ja kui tema seepeale neljakesi ahi kõrwa wäikne laud ümber istuma - üks , kes nägu olema nagu toores lihapänts , teine atleetlik kehaehitus ja kunstnik mudel kõlbawa roomlase-pea ning puudlikarwas Prillup kõrwa ühtelugu tasake nooskuw kõhetu munakaupmees , wanamood köstripapa truu ärakuju - siis panema wiimne , kes senn suu pidama , käsi piimamees wennalik kukal ja lausuma : " Ää kuulagi , armas sõber ! eks tema olema mina wanem ja esiwanem seitsesada aasta kröönind , eks tema olema see " - kõneleja olema wärinatki hääl - " näljutand ja witsutand ja see tütar ära naerd . ja kui nüi kes mina - ükskõik , kes - kell aga wähegi wõimalik - mina , kes mina prii olema saand sest raske orjaike - kui mina kes nüi tema saama kaapima - mis enam , see parem - - mina , kas kuulma , mina ei olema siis muu ütlema kui üksainuke sõna ( tema haarama klaas ümbert kinni ): see Eesti wend ja see Eesti õde - tema elama !" nii olema lihunik süda räägitud , tema elatama kõminal üks ja Prillup lööma kokku . Nooskuw munakaupmees aga wõttis piimamees käsi , suruma see soojalt , waatas teine truuwennalik silm ja jätkama intiimne rõhk : " Wii oma abikaasa terwis ! ütlema , et nõnna laskma munakaupmees Anton Sudermann tema ütlema : oinas olema niitma - töö olema puhas - - kas mõistma : töö olema puhas !" - - Wõrdlemis hiline hommikutund ärkama - raputaja olema kõrtsisulane - leidma Prillup ise ahi ääres kolm tool pealt seliti , jalg maas , müts ainult pea all . Ametiwenna tagakamber olema juba läinud , sõber äri reheall ja kõrts ees mööda , Tõnu üks aeg wiimne öömajaline , üks willakraasimine minew eit , hobune maantee . tagajärg olema , et poodnik nurisema ja turg jälle surnu tulema matma . " ei waadatud täna meieke poole - kas uhke läind wõi " ütlema korraga keegi ja pistma Prillup käsi pihk . " Nät seal - Maasikas ," tõstma piimamees laug , " wõi täna jälle wäilla . - ei olema siin uhkus keegi - nää , öö tee saama jommitama , nüidku kae silm peal ja pidama tompus ." Tõnu naeratama posas . " ehk wõta mina jälle ots - - sõnake jutt mõni aeg pärast - - " mis seal wee küsima - tueta aga peale , olema just minek ." Prillup wõtab ohi . " hea , et tulema , mina mõni ost - jääma niikauaks obune juur ." Tuhwlikingsepp Maasikas , kes meietades ise isik juur wee oma müügikorw arwab , wast ka see olewa ostma jääma tuhwlipaaridk , kobima ankur wahe ; tema jänesemokk laienema trööstima naeratus . Prillup ost siselinn olema warsti toimetama , tema sõidawa alew poole , kus Maasikas elama ja mis kaudu Mäeküla tee linn wälja käima . Wiimse põikuulits suu pidama kinni . siin , mõni maja sissepoole , olema kingsepp kodu . aga kuna tema käsi pidama kokku sirguma ja Maasikas regi astuma , ei sündima see mitte , wai mõlemi pilk pöörduma suur wana nurgamaja poole tema ees , mis alumine kord aken pool saadik purpuripunane kate ees . " kutsuma oma poole , aga tuanurk külm - - jõudma see puu nii palju - - " kulu õis suutäis soe ää - ilm kole ja pikk tee ees - - " natuke jänug olema - - " Jänu jah olema koa - tema ei saama silm lahti see purpuripunane eesriie , ja Tõnu ajama hobune hoowi . " pooleks tund - - " no ega kauem ." Jaska saama kaerakott pea , mees leiawa soe ahwena lett pealt eest . üks tagapoolne nurgalaud pikk madal pearuum olema waba . Maasikas nägema see kohe ja paigutama oma korw sinna . " ega ehk püsti lett ees - " ei noh , wõiks jo natike istuma - - " paar sõna jutt - - " mina wana laud koa - - Wiina , leiwa ja kala wiiwa ise , õlu tooma perenaine järgi , ja siis joowa , sööwa ja waikiwa . ainult tema silm olema jutt , see käiwa küsima , koste ja mõiste igakord kokku , kui käsi klaas tõstma ja maigutawalt mokk maha panema . esiotsa olema tema küllalt , et tema üks istuwa ja üks maitsewa . " kuulma tema ’ st jälle ," algama kingsepp wiim sosinal ; tema silm olema süttima . " mis siis " ümisema teine wastu . " ei olema enam Jamburis , olema Oudowa ." " kirjutama jälle " " ja , aga wõi see keegi aitama , tema ei wasta ." " ike rättsepp " " ike rättsepp !" ja Maasikas sosin kuulduma kui ägamine . Piillup istuma käsipõsekk ja wahtima luu peale taldrik . " ja , mis seal ike tegema , kui sina wägise ei tahtma - - " ei , siis olema kõik ots ! kes kütke tagasi tooma , ei see enam kodu seisma ." " parem jo iga , see olema õige . aga kas sina ei pidand ise sinna - " pool aasta juba - pool aasta juba !" rõhutama tuhwlikingsepp ja puurima pöial laud , kuna tema kõwerdatud käewarre nagu lennupüüe liiguwa . " aga kokku ei saama see summake - tee mis tahtma , kokku ei saama !" " ega teadma , kas aitama ." " aitama mõi mitte " - Maasikas jänesemokk tiiwake wärisewa - " mina kuulma tema hääl - mina nägema tema kas wõi eemalt - - piimamees toetama põsk teine käsi najale , mõlema waikiwa . lett ees jamawa kaks woorimees , laud siin ja seal naerma , raswahais , tubakasuits , wiina ja õllelehk hõljuma paksult pea ümber . " ei sina unustama " " ei . Nigu olema tema mina keegi sisse and ." " keegi sisse and - - kordama Prillup ja närima mõni habemekarwa . " uni ja ilmsi - ike seisma sina ees - - ja nüüd mõtlema , et tema rättsepp - et tema niisuke rättsepp - - Maasikas silm keerlewa kuumalt , pöial puuriwa tugewamalt , tema lõpetama ohe : " et see laps pidama surema - - et see laps pidama muld alla minema !" " laps - - nojaa - - kui laps olema - - Prillup noogutama tasake , tema pilk olema kaugel ; alles mõni aeg pärast wirguma kohmama : " no , eks katsuma siis ike minema - - töö sina jo olema - " töö olema - oma jagu töö olema - aga enne , olema iga mees , pistma see siin nurk peal tulema otsa !" ja Prillup nägema , kuida Maasikas õlg laskuma , kuida tema siiwutawa käewarre ja puuriwa pöial külg mööda maha wajuwa . " paar õlu , perenaine ," tellima kingsepp pilguke hiljem ; tema ulatama klaas järele , see olema aga tühi ja tühi ka pudel . Prillup olema kaks sigar , tema panema teine Maasika ette . siis suitsetawa ja joowa uus pudel . " mina oma see terwe tosin tee ääres ," ümisema piimamees pudel etikett tunnistama , " ja kui sina siit koht kõik lagund - - tema tippima näpp west peale . " kas olema lagund " pärima Maasikas põnewus , " kas tundma , et olema " Prillup hoidma nägu nüüd mõlemi käsi wahe , tema waade olema läige , põsenukk puna wõtnud ; sosinal jätkama lähendama suu üle laud kuulaja : " ükskord iilima tema järele - - poole öö olema kõhuli aken taga - - kiwi kummagis käsi - - tema pilk olema koos , ja ühtaegu ujuwa mõlemi silm wee . kõneleja pidama pikk wahe . " ja kui sina nüi nägema , et sina sest keegi põlema soand - kui sina teadma , et see kõik jumal muidu olema old - - " ei siis paranema " Prillup wäristama pea . " andma käsi . põhi kiskuma . " ja kui sina pidama mõtlema , et pugema jälle kuhugi saun - wiimatt wõerass walda - waesem wee kui enne - tema wõib mina wõla eest paillaks tegema - " aga sina saama oma tagasi - sina saama jo siis oma tagasi !" " ja - enne pand ehk wõlga tasuma , siis soan tagasi . aga mis mina tema nüüd wee olema ? narts - jalg tõukama ! Ebeldabki mina oma silm all üks poiss - et näa : narts olema , tallukas olema , ei keegi mees !" " aga sina saama tema tagasi - " sest ega siis saun ja waesus üksi - ilma naer ja pilge peale wee - - eluaeg - tema kui mina - - " minema tema kaugele ära !" Maasikas pilk hiilgama unistus . " järele tulema - niisuke hais tulema järele - ei sest suga surm lahti - " aga tema olema sina juures !" " minema teadma , kui kauaks - - sina oma olema nüi rättsepp juures !" Mäeküla tõusma laud , et wälja minema . tema astuma üks eelmineja kogemata kand ja turi olema tema kumer . kui tema tükk aeg pärast tagasi tulema , siis tüürima teine külge , kunni märkama . aga laud ligidalt pöörama wasaku käsi lett poole ning kuuluksema seal miski telliwa . " kõht jääma nagu poolik ja õlu üksi andma külm ." tema lõdistama iste wajudes . " Kõrw panema tekk selg ." poisike tooma natuke aeg pärast wiina , soe sült ja hapu kurk . jälle elama waik ja jooma waadatakse teineteise nägu . ja ikka enam wärwi sigima põsk , ikka enam läige silm , ja rind liigutama lootus hiljukesi pea ja wahwus kohendama tiib . " mina akkama nüi raha oidma ." " kulu ää - kuluma ää - " iga kopikas - - wiim kord nää mina siin !" " ega mina teisiti aitama - - katsuma õis öödläbi sõitma , et see öömaja ei olema - - " seekord olema mina tõsi taga - wõi julgema olema !" ja kingsepp päntsakas käsi laud peal olema rusikas . " pidama wee niikaua edasi , et ädakross korjama - et mitte just ihualasti - - " ära toon tema rättsepp käest " - Maasikas rusikas põntsuwa laud wasta - " mina ütlema sina - ära toon !" " Wõi jo waheltsekka wõlga jääma meel , nagu nüi äda pärast - - tulema siis , kuda tulema : mis kääs , see kääs - koutsjoon sees ei olema - - Prillup näpp nibistawa habe , tema pilk uidab sõber nägu ja rind . " muidugi , see wõiks tegema , ja mina minema Oudowa ! - - kaks õlu , perenaine !" " olema , et tema koa oskama - jaa , kui see olema ! - aga Mari see ei suga - " no , ehk wõtab nõu " " ei , ei , tema see ei suga ! tema puuduma miski . tema pea ei oimama mõni aissa - ei kohe oimama ! - Arwa , mis tema mina wastaks ? Wasta , et ei - tema pidama leping ! - mis mina ike ise wee soan tegema , see olema tegema - see üksi olema tegema - - " kas teadma , mis mina tegema ? - mina wiskan rättsepp Peipse järwe !" juba põlewa lamp , aken taga mustama , lilleline kirmetis ruut paksenema : tema istuwa koos , ja jutt ei olema lõpp , tema kastawa keel , ja kawatsus ei olema otsa . ja kui trallitama salk wastuwõetud liisupoissa tulema , ja pill örgab ja laul rõkkama , siis sulawa ruttu noor haletawa lust sisse , wendnewa see ja joodawa see . ning lõppema tantsima . ka kingsepp tantsima . kingsepp oskama " Wene tants " ja tantsima kükakil . aga piimamees arwab Wene tants oskawat ja tantsima kingsepp wastu . ja mõlema higistawa . ja ruum tümisema kiidunaer . ning piimamees tõstma hurraa jalg , kui tema wääratas ja küljeli kukkuma . Kuusteistkümnes peatükk Hilja olema juba , kui linn tuli Mäeküla piimamees selg taha jääwa . Kõrw saama külmetama , nüüd pistma terawat traaw . ja Tõnu olema soe , uni ei kiusama , pea tunduma nii selge , et imestama . Tõnu wilistama ja lööma piitsawarre wõikast peale takt . ja kui keegi eel sõitma wõi wastu tulema , siis karjuma niisama lõbu pärast " alt ära !" ja pühkima naerma mööda . nõnda kaduma kärmeste Jaska kabi alla esimene werstade kümme ja Kallak kõrts teretama tuleja paar kollaselt kiiskawa silm . siia jääma wist - miski säärane liikuma Tõnu undamine meel - osa minewöösine jooma-arwe maksma : kas ehk sisse astuma ? aga ei . milleks tema näitama , et Mäeküla nii hilja linn tulema ! nagu teine kord ei jõudma . ja Tõnu sõitma mööda ja otsustama kõik muu " pikk-katus " täna mööda sõitma , sest kodu ootama - kodu ootama ammu juba ! nõõ , Jaska ! mägi ülesse traaw ! alles kõrge lagelaid seljandik nägema Tõnu , mäherdune hunnitu õhtu olema täna . kuu külima walu hõbe , täht sirama murdu , linnutee tolmama aiwa , ning lumi ja kõik ilm ujuma pühaka sina sees . ja waikne olema , nii waikne , et lumi jalas all otse kisendama . imestama waatab ja kuulama teeline . aga korraga wäristama . Kaswab külm siis weelgi ? Senni näpistama ainult nina ja kõrwa - kas juba soe hing kallal ? ja uus wiirg wapustama mees . ning warwas ja näpp otsas olema ka kinni - ja nina-alune habe rebima mokk - ja uinuwa tuulik juurest hakkama aleti paistma - - Wast ehk silmapilk ? eks nägema . kuid korraga puhkema naerma . et tema see wõi unustama ! külmetama , ja oma külmarohi regi ! Tõnu kobama hein seest otsima ja tõmmab toobine pudel wälja . olema küll piiritus , kodu kangema wiinaks tempima kui harilik atsissi , aga minema ka selgelt sihuke pakane . ja korkensoon nuga olema Tõnu tasku . Nät seal , kus ike klõnksak ! Nälpama panema ja pisut läkastama , aga kuidas tema põu kuum täis paiskama , kuidas tema soo mööda tuli weeretama ! hakkama nüüd wee sõna murdma , ja kodu ootama ! tiba teine jalg jaoks ka , siis mööda sest ning kõik ! aleti tulema , ja Mäeküla sõitma mööda . Nabraste tulema , ja Mäeküla sõitma mööda . ja kuna tema ise aegajalt külm wasta rohitsema , hakkama tema warst päris wõimatu tunduma sõit mõnus-ühtlane lihkuma peatama ning süwenenud ja soojenema iste tõusma . luu ja liha roiduwa ikka enam maias-raske rahu sisse , katmata nahk panetama pakane , tüün puhkus soigutama süda ja pea . Wirgeks jääwa ainult kõrw ja silm , aga mis üks kuulma ja teine nägema , see walguma magusaste üks undawa loidus hing ja ihu . lumi jalas all ei kisendama enam , tema helisema kui kannel ; wiim laulma kui kogudus kauge , kauge kirik , ja orel mängima , ja kell lööwa . ilm aga siretama sinine , ikka sügawam sinine , sinine õõguma walge wäl , sinine aurama puu ja põõsas , juba nõrguma sinine hobu look , lakk ja laudjas mööda , ja sinine , taewa sinine kuumama mardus särk litter kilgendawa tuli all . tema tõttama tummalt üle lagendik lumi , kõrwuti tee , teekäija eel , ala tema eel . ja käsi ei wehkima , ei kand puutuma maa , suur sina kandma tema lailamine üle hang ja haud . ja säär kumendawa , ja käewarre kumendawa , ja eredalt kumendama kukal ja ümarik õlg . Juuks aga , see turwatuhk karwa kahujuuks , see ruskama kui koidik punama . ent äkki ei nägema teekäija enam . aina kogudus ilmakauge kirik laulma , ning orel mängima , ja kell lööwa , ja kell lööwa . kuid siis ei kuulma teekäija enam . - Werst libisema wersta järgi , ruun jalg rühkima jalg järgi , ning mokk puristawa ja pea mõtlema : kas täna siis jaam ei pidama ? Wasta tulema regi , takka tulema saana , arukas Jaska andma kõik tee . aga puristama jälle ja raputama pea : ei tõmbama ohi , ei liikuma piits , ei köhatama regi ega nuuskama kah ! et peremees tukkuma wõi uinuma , see olema ju kõrw uudis . aga kui regi wäga wiita , nagu esite , ehk kui möödasõitja tema tiiwa wasta põrkama , nagu praegu , siis ärkama ometi ja katsuma were lööma kõrwa . Wahe wirguma ka aisakell parin ja kuljus kulin . kuid nüüd tulema kõrts , kus tema mina kodutee alati hingatama . siit mööda ei sõitma mees hiline puhk . ja Jaska käänama omapead tee . paik kõrts ees kolm regi kõrwal olema prii . küll tema mina kõssama , kui regi enam ei liikuma . ent kõrwike eksima - isand ei tõusma . heinakess jääma regi ja regi jääma waip . ootama ja norutama . Wiimati külmetama . külamees kõrwa , kes oma loom käima waatam ja jällegi tulema , ei imetelema wähe , et Jaska mees ikka wee wagusi peal . " kas ollender soe ei minema " aga wastus ei andma . " no , see olema wast uni !" lööma naerma käsi ja jätkama tee . ruun riputama mokk ja liigutama kõrwu - see olukord olema tema wõõrastaw uus . siis keerama aeglaselt tagasi tee . kuid järsku käima wabin tema saps saba - teelahe neli pühkima paar wersta maa . - - - see aeg waata Kuru noorik kell ja otsustama . mitte enam . kas wõi päewa pealt . nüüd olema lõpp . tema istuma üksinda kamber , näpp mängima punane paelaots , kulm wahe seisatama wari ja silm lugema rüpp kaks lapik rumalus . esimene - Ruisu Prillup tulema . teine - Prillup Kuru kolima . asjata möeta , kumb suurem . suur olema mõlema . ja üks poegima teine . ent see teine pidama esimene kord kahandama , wõib olema kustutama . see uus koorem eest pidama tasu tulema mõlemi ette . millal ja mil kuju õieti , jah see ei teadma tema isegi . muudkui tulema pidama , juhtuma pidama - parem elujärg muld kui imelill wõrsuma ! see lootus lööma ammugi kahwatama . ei muutuma , miski , ei kaswanud pind . ja kui tema siiski wee tegema , nagu ootama , siis sellepärast aina , et matma olema kibe . aga see saama üle . ja Mari olema matma . - kas magama minema ? tema tõstma käsi kukal taha ja kuulatama öö . kell tiksuma tiitse , kui kubjastaks tema keegi . näljane rott närima kusagil laud . kilk wiilima nurk , ees niuksatama teine laps uni , laad waabus kui ummistus kõige peale maha . nüüd haukuma koer õu . ja lõpetama hulgu . Wasta wist teine mõis ja Kruusimägi , nagu mitu kord ennegi . ja jälle jääma waiki . Mari silmitsema lillekiri pisukene ruut . see tihenema ikka wee , juba lööma lumine raam äärest . äkitselt laiendama waatleja pilk . liikuma nagu wari jäine klaas taga , lähenema ja kaugenema - üks koht minema tuhm , kui puhuma ruut . ja siis kostma hirnumine , wali ja kirglik - otse wastu aken ning ootaja süli . noorik heitma suurrätt ümber , süütama latern põlema ja ruttama teeline wastu . tema jääma kauaks ära . siis tulema tema kandma . tema astuma hoide , et laps mitte äratama . sületäis olema raske , kuid Mari küün jõud . ja kui tema tema säng asetama , kasukas tema selg ja saabas jalg wõtnud , siis tooma lamp ja walgustama tema nägu . see nägu sinama , kui olema sinine öö sinna wärw jätma . silm olema pilu . laug wahelt läikima . ja nüüd alles taipama naine , mis õieti sündima . tema kõrwaldama tema kulm pealt salguke juus ja käsi silima pikkamisi otsaesine üle . " see põld tarwima ! ei , see põld tarwima !" kuid järsku peatama see käsi ning sirguma üles : " Wõi ehk siiski - - üürike hiljem kustuma lamp . Mari magama mees kõrwa rahuline öö . - - - - - - - - - - - - - - - - hommikuselt lüps minema surmateade laiali , lõuna eel astuma Kremer herra Kuru kambri-uks sisse . tema olema oma põline kobrasenahk kasukas , mis tulitama krae juba karwatu kohte , kuna must riie peaaegu üleni haiglaselt läikima . Lumikahwatul walgusel , mis selge sulama aken hoowas - külm olema märksa tagasi annuma - paistma wanaherra nägu koltunud , iga kiper tulema selgest esile , närtsiwa kõrwa näima kui wahas . tema pilk leidma kohe surnu , käsi tõusma peakate järel ja teretaw sõna jääma lesk ütlema . Waik seisma siis wood ees , pöörama ümber , noogutama waewalt märgatawalt Mari ja tema kõrwa seiswate laps poole ning minema . Tunnike hiljem kostma aisakell . Mäeküla saks sõitma Särgwere . Tõnu puhkama juba kiriku-alew tooma kirst , kui Ruisu onu pärale jõudma . see pidama niikaua piim wedama , kui wahekord Kuru ja mõis wahe pärast matus korralduma . teine abimees ei olnud Mari kodukoht kutsuma , isa olema wana , ning Prillup wäheste omane hulgas ei leiduma niigi kõlbul . Lemsi Aadam tooma oma laanekõrwe tõrwa lõhn kaasa , käsi ja nägu olema kui waigust tähniline ning kogu mees oma jändrik rüssakus , oma rääm kaswanud samblahabe ja samblajuus tuletama elawalt pehkiwa känd meel . tema sööma kõht täis , süütama piip põlema , siis tõstma puusärk kaas pealt ja ütlema , tema tahtwat Tõnu paar sõna jutt ajama . ning nüüd algama tema wahe pikem harutus teekäija ja wiina wahekord . kes see eemalt kuulma , pidama nimelt arwama , et teine kirst niihästi westab kui oma poolt küsima . Mõttewahetus olema kõigiti wennalik laad , arwamine weet lõpuks ka ilusti kokku . ühine otsus käima : jooma , aga ära pea põhi pistma . kuna Lemsi Aadam naine suur jutt ei saama , see seisma tema laps nii umbes üks kiri , siis istuma ja popsima kunn uni peale tulema , ning puhkus heitma ja turi sügama tähendama ainult : " Nooja , terwis koa kodu poolt , ja aeg mina olema , ja rubla wõtan woor pealt - leiwakott sina kää . aga ää selleparas ootama jääma - ää sõel wõta , wõta sari ! teadma ühte , kes wärk siit ja sealt kord " - tema patsama käewart ja pea - " muudku sõrg pihk , kui tulema tahtma !" säherdune tahtja tulema juba teine päewa õhtupoolik , warst peale see , kui Lemsi onu piimakamber eest esimene koorem tee läinud . külaline , iga poolest keskmine aasta läwe , jume ja kont järgi turd ja tugew , andma ise ka kohe wiisipärasus proow . tema hõõruma uks taga kaua jalg ning lesk ütlema aiwa järjekindlalt sina . ja nisukollane wõituma pea olema tema läikiwa soetud , punakas täishabe hoolsas nüritu , lõug alt roosa sallima wahelt paistma manisk ja lips wälja . ning wabandama paluma , et ehk wähe waraku tulema ( tema pilk käima tahapoole , aga puusärk olema juba aitama kandma ), mis wast kõlbmatama wõidaks pidama , kuid kartus , et ette jõudma , olema tõttus seletus . siis istuma ja kandma ette , ja arukus , mis ilmutama , andma Lemsi onu mõõt wististe sama hästi wälja kui tema liige terwis . ja kuna tema kõnelema , pidama päewapaistne naeratus tõsidus tema näol alaline wehklewa wõitlus . noh , et nii ja sedasi , et wahetaks Altküla renditalu heameel Kuru ja piim wastu , kui aga perenaine nõusse lööma ja lesk lesk leppima . Majawara täiendama majawara , wäikepere kaswaks paljalt üks peakene wõrt . mõis , teadagi , pidama kõik nii jääma nagu kadunu ajal - mis sinna kullake ikkagi parata - - jaa , ega wasta wõi olema - lesk silima põlwe pealt põll - kui mitte teadma ei olema , mis Aru peremees hiljuti Wanarehe warru öeld . mis tema siis öeld ? ei tarima temake mõistus , kuis ristima inimene ise ilmalik kasu eest nõnna ära wõind wisata nagu Tõnu ja Mari ! olema häbi wee kuda olema , aga mis saama wiim see waeste hing ! külaline naeratama ja tõsinema , kerkima iste ja laskuma tagasi . lesk aga silima põlwe ja lõpetama : et nii see nüüd olema : hakkama tema oma muidugi koormama selg see uus patt laduma , et weel üks kolmas hing hukka saama tema neetud piim ! kui Aru peremees tema käsi andma , siis kummardama wiisakalt . ja lesk kummardama wasta . ning Aru peremees trööstima tema tema leinapõlwe kurbtus . ja leinaja tänama ja saatma tema läwe . aga weel ilmuma tahtja , ennekui Tõnu põrm saama kääbas alla . Laupäewa hommik tooma Tuksi Ants Kuru . Mari nägema tema aken ja tema wististe Mari , sest tema paitama kool minewate laps , kes uks ees tema wastu tulema , isalikult põsk . mitte hõlpus ep olnud noorik oma naerukõdi talitsema , tema suu wastu seisma : meel tulema tema Ants tunaeilne teretamine mõis alttuba wärawas - müts maha kui proua ees , ja see petsik-ärras nägu ! aga tema walitsema ise ja kuulama tema soowilik huwi . ka Ants tahtma lesk " ike see endine kaup ". ja lesk ei öelnud mitte ära . ainult ootama tellima : " Wõi isegi arwata , et mina wee teine tulema , ja mina tahtma walima . ega sina wiga olema - kui laitma , siis laimama - aga teine wõib parem olema ja kolmas-neli wee kõige parem . Wõi siis nii tõsine kaup tohtima uisapäisa tegema !" Ants silm minema niiske , suu ümber seisma wõru . " no , kui sina mina ei tahtma , ehk wõta siis Joagu wenna ; wõin kohe sisse hüida , jääma ait taha ootama ." " jälle plaan poiss , kes see julgema salgama , aga wii tema terwis ja kannatama tema !" pärast matus tulema sepp . tema iha ei käima Kuru ega piim järgi , tema tahtma lesk nimme ilma see : wana leping pidama kustuma ja ununema , kusagile kauge mõis mõtlema kewa oma koht nõutama ja Tõnu laps tõotama isa olema . see kawa olema mees wõinud raskest astuma , kõminal kõnelema , wõitlikult wahtima , aga Juhan olema tegu pealetikkuwa kohmetus , sest tema wahe ei olnud enam täitsa endine , miski waewa tuntawat , ent siiski eraldawat hõljuma õhk , mis tema wastamine olema hingama , too sügisene päewa saadik , mil Tuksi poiss sepapaja meister külaline wastu suu wallali laskma . ja kuna tema nüüd kõnelema ja kardeldi tema näoilme walwa , ei kestma kaua , kui sõna tema keel kuiwa . silmsi imema Mari põsk meri , tema waade minema suur ja must , siis wälgatama hammas huul kahwatus sees ja Juhan kuulma karjatus : " argpüks , seal olema uks ! - kas kuulma , seal olema uks !" aga kui see argpüks siis läinud - pooldima tagurpidi ja komistama - wajus uksenäitaja iste ja pea laud serwa ja nutma kõik hing . tema õlanukk tuksuma weel ning kurk krampis nuuksatus , kui weider salgake tema juba piirama . üks olema lind ja teine olema karu , ja kes tolknema lint ja kes krabisema paber . Juku ja Anni aga keksima see saba . " mis Mari siis wiga " naer jääma tema tupp . " ei tühjagi wiga ! olema nii üksi . tuli põrm meel , et täna Kadri-õhtu !" ja kähku kuiwa olema noorik silm . " olema wist Kruusimägi pool teel " sinna jah - aina mööda minema astuma tema sisse . Sea sirutama Kuru lesk liige ja naerma : " mina lööma sina mest - ootama pisut ! laps üks suu : " mina koa ! mina koa !" " Wõite tulema , aga Juku , enne otsima mina oma sarwe !" uus Kadri walmibk warsti : must kasukas pahempidi selg , kahl punane lõng kikkhabe lõug otsa , põsk süsi must ning pea Juku suwine leid Kuru ait lakk - paar tore sikusarw . " saadan mis saatma !" ja kiidunaer olema wali . Anni üksnes taganema arglikult eemale . ent põrguline olema poolik , kui suu tema tuli ei õõguma . Süsa siis karp ja tikk kaasa ! keegi kustutama lamp . " tee katse , tegema katse !" ja noorik tegema katse . kõik kisuwa naerma , ainult arg werd Annike kiljatama õud . pea hilbuwa lastelk kradin küllema , Mari lukutama uks , sest onu olema linnatee , ning wallatu seltskond wehkima Kruusimägi poole . Wälja olema waikne ja willakk pehme . lumi lasuma ränk : pimedus puhkama kui udusulgine säng . Undawa wäriseb üksik ebe , puiel olema sumewalge kübar pea , tareke paistawa nagu hauduwa luik . tema eel sõitma saama . aisakell kumisewa . see kumin olema mahe , kui olema kõra siid mähitud . ja lumi olema keeletu jalas all , kutsar ees ja saks taga mustawa tummalt , see kandma nagu pilwerünk kink üle . Sarwik istuma lunde . " Taewalik sohwa - ei mina siit tõusma !" ja lunde istuwa teine . karjake tonta pidama lagendik leer . kuid jalg olema kõik jälle ja padinal jooks , kui tuuleke hiis poolt pill heli huljutama . ja kuna tema seal saunaküla kadrijant teewa , sööma Kremer herra poismehelik üksindus õhtu . ent käsi käima tema hästi ; härmane tuju jääma Särgwere maha , meel olema õnnesoe lootus elew , kõik mõte mõlguwa kaasatoodud kawatsus ümber . - mis tema mina küll wastab ? - tõenäolik olema " ja ", aga mõeldaw ka " ei ". Ulrich asuma saal , kui tema laud tõusma , ja kaaluma oma ettepanek wee kord läbi . - tema pidama küll leppima , kui tema wähegi mõtlema ! Tööwaewa jõud , mure prii , elujärg kindel pind rajama - tema pidama ju sõge olema , kui tema mitte ei leppima ! ja Ulrich uskuma , et tema jaatawalt wastab . ning homme olema see wastus tema käsi ! tema sammuma tiir ja seisma taguma . kord tunnistama laud , kord sohwa wõi sein , ja nüüd wahtima üks küünal wilkuwat leek . - mitte enam jagama - see olema kõrgem aste . kõrgem üks ja kõrgem teine . see kõrgem olema weelüksainuke aste . see astuma - jaa - - Ulrich von Kremer ohkama . Sea porisema aken tema selg taga kergest . kolm kord käima sõrmerida küüs klõbin wasta ruutu . märguanne olema õige , kuid aken olema wäär . ja üllatama wanaherra pöörama kähku ümber . sealtsamast aga käima rõkkaw karjatus tema suu , käsi kahmawa õhk , silm tarduma , tema taganema ja waaruma . kui mitte üks tugitool tema jalg ei hakkama ja tema rüpp ei püüdma , tema langema põrand selili maha . paar minut minema mööda , kus elu tema pagema . suur seisak waldab meel , iga liige ja soon . Lauudki olema tema kinni ning surm wahastama pale . aga Kremer elu olema teadupärast wisa . tema wananewa pikk ja surewa hilja . järsku tundma Ulrich soe surin põu , sealt nõrguma see käsi ja jalg mööda alla , pea hakkama tiksuma , silm süttima nägema . mees kobama ise katsuma küll põlw , küll pea , siis suruma süda wastu mõlema käsi ja piir rõõm uhkama were tema põsk . " Es schlägt ! Es schlägt ! Herrgott , es schlägt !" nüüd korduma aken see kolmekordne klõbin . Ulrich tõusma ja lähenema , iga nõks olema wahwus . saatan ruut taga olema nägu märksa helkjam läinud , sarwe olema kaduma , suu ei lõõskama enam tuli ning käsi , mis waigistama , näima pikk küüs . Ulrich ähwardama tema naerma , siis tõttama tema awama . nii noor olema tema kõnd wee iialgi olnud ! " mina wiimanema lõõp ! peaaegu olema inimene ära tapma !" " ei , ei , sina tegema mina ütlemata rõõm - tõene ’ ütlemata rõõm ! - mõtlema , mina süda olema teine klapp wigane . - Oidsin teine alati iga äritus eest . - kartma , et korraga jääma toksti seis ja olema külm ! - nüüd aga - - nüüd aga - - tema talutama külaline käis+tpidi tagaruum , sest saal aken ei olema rullkate nagu see - - " nüüd alles teadma , et mina wee kaua elama - weel wäga kaua elama - - aga istuma ometi - mina toon sullekook ja wein !" ja tõttama tooma . kuid ärewus olema suur . tooma küll klaas , aga pudel unustama - tooma küll kook , aga nuga jätma maha . ning järjepannu kõnelema oma wigane klapp ja tänane otsustawa ehmatuseraks . " sest kui tema ka see wasta panema - kui tema weel teine kord wõidu peasis - kui tema ei ärga ega kurat kard - - noorik wahtima ja kuulama tema naeratawa rahu , karwane käewarre rind peal risti . lumi pestud nägu olema tema wee kriim , sarwe side otsas ripuwa külg mööda maha . " siis istuma ometi , üleannetu Kadri , ja jooma sina puna ja mina terwist ! - Wõi tõmma ehk enne see kasukas selg ja kasima ise tahm " " ei , mina minema kohe ." " sina ei jääma kauem " Mari wäristama pea . " tulema küla , laps saatma eel - see tahawa wee süia ." " aga mina olema sina rääkima - wäga tähtis rääkima - - ei mina maldama päewagi ootama - - " see wõit siiski " - tema toetama diiwan - " tähtis asi olema kõige lühem ütlema ." Kremer istuma tema wastu ja täitma klaasa . tema käsi wäriseb , kihwa liiguwa ning suu ümber wirwetama miski igawest-lapselik . " enne jooma terwist !" " Terwist ja julgus !" noorik huul wahe piidlewa harwa hammas . " Kuda jääma siis nüüd Kuru ja piim " algatama Kremer , kui klaas käsi pandud . " sina sugulane olema sina jo üksnes ajutine awitaja ." " mina poolt olema mõlema esimene saama ." " soo !" Kremer õlg teewa kerkiwa liigutus . " ei sina siis Tõnu asemele teine jääma ootama " Mari mugima kook ja eitama pea . " ja mis sina siis muidu olema nõu " " minema linn ." " linn minema - - ? - laps wõi üksi " " Anni wõtan üks , poisike minema onu - akkama tema tulew sui kari käima ." " aga sina see teine - - kuda sina tahtma siis - - " eks ike kudagi suga . mina olema jõud ja linn rahwas paks . mõtlema aiwa alati , et mis ei wõi seal kõik inimene juhtuma !" Mari toon ja waate olema miski , mis Kremer üürike waikim sundima . ilme tema näol olema nüri . " ja mina - - ja mina - - " mis sina siis wiga ? sina jo oma terwe süda ." " ja , aga - mina mõtlema oopis teistmoodi - - mõtlema , et linn minema küll , ja laps jätma omane juur , ja akka omaette elama - weike kena ja waikne korter - ja kõik , mis sina tarwis , saama mina käest - - " ei , mina tahtma prii olema ." Mari rüüpama klaas . - - ja Prillup wõla kinkima - - " see eest tänama sina Prillup laps . mina see tasuma ei jõudma ega tahtma ." - ja põli olema sina kuldne - - ja mis sina saama , sest jätkuma laps - - Mari panema klaas laud ja tõusma suu pühkima üles . " mina tahtma linn warblane olema , mitte kanarilind ." " aga mõtlema ometi järele - - pidama ometi natuke aru - - kas sina siis mina sugugi - - kuid noorik tõstma sarwe pea , puskama tema wanaherra poole , naerma ja minema . 