sisukord Olen vana meremees mina lapsepõlvekodu Kuidas mina saama meremees Esimes päev laev Torm Ristimine Võõras linn Uus reis ja " suits " hukkumine kaks päev paat lahtine meri Haigena Fraserburghi mõni päev saksa laev " Mars " Vahemeri Matus meri jäätuma laev kodu Sõnaseletus kaks Päev Paat Lahtine Meri Ronisime Jaanson mõlema üks aeg paat , teine teine poolt äär . Paat olema vesi peaaegu täis , kuid see ei tegema häda . Paat olema päästepaat ehitus , õhukast ja raske kiil . mina haarama aer , mis olema köidetud nöör tull külge , ja püüdma hoidma paat vastu laine . Jaanson ei olnud veel ehmatus toibuma , hoidma kramplikult kaenal nööripundar , mis tekk käsi olema jääma . kus olema teine ? laine olema kandma paat laev eemale . nägema " suits " lainehari , kiil ülespoole , sealsamas kaduma tema lainemägi taha . püüdma sõudma kõik jõud " suits " vrakk poole . " kus olema teine " karjuma Jaanson . nüüd tulema ka tema elu . " sõudma lähemale !" haarama ka aer , püüdma pääsema laev lähedale . aga see ei tulnud kaua aeg miski välja , olema lainemägi vastu jõuetu . kord loksutama laine mina paat laevakere lähedale , kord paiskama jälle eemale . märkama siiski " suits " põhjal mehekühma , kes kramplikult hoidma kiil kinni . " see olema Pärtsel ! katsuma tooma paat !" ei saama aga kuidagi paat lähedale . viimati otsustama vesi hüppama ja laev ujuma . usaldama liiga palju oma ujumisoskus . ei olnud see mina osavus ja ujumisoskus , mis päästma Pärtsel , vaid pime juhus . siduma ise Jaanson nöör ümber keha , teine otsa kinnitama paat pink külge . andma käsk siis paat " suits " lähedale tõmbama , kui Pärtsel juurde olema pääsema . varuma aeg ja sööstma siis vesi , kui laevakere laine vahel olema , paat aga lainehari . esimene laine viima üle , ei pääsema laev juurde , kuid teine laine viskama mina just vastu laevapõhi . raske olema ronima Pärtsel juurde , sest laevapõhi olema merekasv libe . Pärtsel võima kiil püsima küll ainult surmahirm saama jõud . olema parajasti tema jalg kinni haarama , kui tundma , et nöör takistama , enam edasi minema ei laskma . kukkuma tagasi vesi . siis ilmuma paat lainehari ja nöör pääsema jälle vaba . järgmine laine viskama mina Pärtsel juurde , haarama ka kiil kinni " tulema paat , võtma mina kinni !" Pärtsel ei vastama sõna . vaatama mis otsa tuim silm , habe tolknema roheline kasv , mis laevapõhi külge hakanud . hoidma oma määratu käpp kõvasti kiil kinni , nii et küüs olema puu sees ; ei nägema ega kuulma miski . tema laskma laevakiil alles siis lahti , kui taguma tema saapakonts sõrm pihta . sealsamas aga haarama tema mina jalg kinni ja hoidma see niisama kramplikult nagu äsja laevakiil . teadma , et lahti tema nüüd ei laskma , kas või uppuma koos . libisema laevakere alla ja olema mõlema vesi . ja olema õnnelik saatus või pime juhus , et laine mina paat lähedale paiskama . Jaanson abi ronima paat ja kiskuma ka Pärtsel suur vaev sinna . tema jääma lamama paat põhi ja hoidma ikka mina jalg kinni . kui toibuma ja mõistma hakkama , vaatama mina otsa ja ütlema : " sina , Joonas ... teine kord nimetama tema mina õige nimi . esimene kord kui mina tema käsk laevapoisikatse tegema ja tema mina alla kutsuma . nüüd olema teine kord . ja hakkama mina see aeg peale nimi hüüdma . oo , see olema nüüd hoopis teine Pärtsel . teine laevamees ei olnud mingi märk . mõni päästerõngas , tühi vaat ja lauatükk ujuma veel , aga mees ei olnud märk . olema leidma külm haud . Pärtsel hakkama mäletama , et tema olema seisma laev ümberminemine esimene mast juures . kui laev langema hakanud , hüüdma kapten : " nüüd see minema ... mees , paat ! päästevöö ... olema siis virutama ruupor tekk , haarama keskmine mast kinni ja karjatama ! : " mina minema " suits "!" Vesse olnud kajut , teine tema ei teadma . ise aga kukkuma Pärtsel ühes laev , alles vesi haarama mast kinni , ronima mööda vant laevakülg ja pärast kiil . olema nii kõvasti hoidma kiil kinni , et küüs all olema veri . " suits " vrakk jääma mina kaugele . ei mina mõistma kuhugi sõudma , ei tulnud esialgu mõte kuhugi välja jõudma . elama täiesti silmapilk , ainuke hool olema - püsima vesi peal , hoidma paat ümber minema , elama . võima küll lõuna paiku olema , kui torm vaikima . laine väsima , õhtu vaikima tuul täiesti , lainehari ei vahutama , peaaegu hääletult veerema raugev lainevall üle lai veeväli . nüüd tundma kõik korraga nälg ja külm . taevavõlv ilmuma täht . lakkama sõudma , vaatama tummalt tükk aeg üksteise otsa , siis küsima kõik kolm üks suu : " mis nüüd saama " keegi ei vastama . ei olnud miski vastama . igaüks pöörduma isepool ja vaatama eemale , nagu kartma teine otsa vaatama . viimaks ütlema Pärtsel Jaanson : " vaatama , sina tull kukkuma välja ." see olema kõige pikem öö , mis mina oma elu olema läbi elama . Taevas tulema täht täis , kuusirp hakkama paistma , aga ümberringi mustama vesi . Taevas näima nii kõrgel olema nagu ei kunagi enne , mustav veeväli ulatuma kaugele , silmapiir ei nägema ... lõpmatus näima avanema . salapärane kohin hõljuma õhk . algul ei tahtma kuidagi uskuma , et olema Atlandi ookean paat kaks seltsimees . sulgema silm , vesi loksuma paadinina . ega mina olema ookean , olema Kulbu laht , sõudma rand , köitma paat sillapost külge , minema punane majake , mis olema valge majakas taga . avama uks , soe kodune õhk lööma vastu , söök olema laud , voodi olema üles tegema . " heitma magama , Joonas ," ütlema ema ... hulga aeg pärast avama jälle silm -- Põhjanael ... kuusirp ... Pärtsel , aer rüpp , ja Jaanson tuim tarretus paadipära ... olema ikkagi ookean . " tulema sõudma , muidu tarduma kange ," ütlema Pärtsel . Põhjanael järgi sõudma otse lõuna . kuhu mina jõudma , kas pääsema - see küsimus ei julgema mina ise esitama . õieti ei tekkima mina see küsimus , lootma ja uskuma kindlasti , et kuidagi ikka pääsema . olema eluaeg uskuma lapsepõli " kajakas " kuulma tark nägija sõna : meri sina ei päri . ja see usk olema mina jõud andma ka kõige suurem häda . sõudma Pärtsel kahekesi kordamööda , et tarduma liige soojendama ja elustama . Jaanson ei olnud mingi abi , tema istuma kogu aeg tuim tardumus paadipära ja värisema terve keha . kord lööma tema silm palavikuliselt särama , kord tuhmuma . vastu hommik hakkama Pärtsel kordamööda hõõruma tema liige , et tema kuidagiviisi äratama see tarretus . esiti laskma tema ise rahulikult muljuma , aga pärast hakkama kiunuma vastu , ähvardama heitma muljuja üle parras . jätma tema rahule , tema päev olema loetud . heitma kummuli paat ja hakkama nuuksuma nagu laps : " ilmaaegu ootama mina kodurand , Anna , mina ei tulema ... vastu hommik hakkama mina rammestuma vaevama . Pärtsel käsi vajuma rüpp , aer kerkima vesi . tulema tema alalõpmata tõukama , et ei jääma magama . mina olema ise silm raske ja liige asuma tina . et peletama uni ja hoidma ise ärkvel , alustama kihelkonnakool õpitud laul : mina sõber hoone sää kink pää ja isamaa väli laul hääl .. vilets kiremine kostma see ookean öö . lakkama laulma ja vajutama aer peale . kunagi ei olema mina nii hommik oodanud kui see öö . kui siis , päikeseratas viimati kerkima merepind , tervitama tema rõõmuhüüe . Pärtsel pilusilm lööma naeratama , lõug hakkama vabisema , kui tema hüüd " päike , Joonas , päike !" taevaserv selgima , pilk ulatuma jälle vabalt üle veeväli , nägema , et silmaring miski muu ei olnud , kui mina , taevas ja vesi . see suurendama omamoodi tusk . öine pimedus armastama ettekujutus vargsi looma pilt : kuski lähedal olema maa , ei paistma aga seepärast , et olema pime ; laev olema kuski lähedus , kui pimedus lahkuma , nägema tema selgesti . nüüd aga olema kõik tühi ja lage . hing asuma tühjus , Pärtsel suunurk ilmuma valuline joon . siis hakkama tundma janu . mina keel kuivama suulakk , Pärtsel neelatama alalõpmata , tema suur kõrisõlm liikuma üles-alla nagu pump , Jaanson imema pooluni huul . keskhommik paiku ilmuma taevaserv puri . mina ärkama oma tardumus , unustama nälg , janu ja väsimus . määrama silm tema kurss ja hakkama vastu sõudma . tõmbama nii , ei aer raksuma ja higi hakkama tilkuma ots eest . äratama ka Jaanson ja näitama tema puri . mees saama nagu uus elu . võtma kord mina , kord Pärtsel käsi aer ja aitama sõudma . päike olema juba peaaegu kesktaevas , kui märkama , et laev mina ei nägema , minema mina mööda 4-5 meremiil kaugus . võtma kuub selg ja hakkama lehvitama - laev ei nägema kurss muutma . juba märkama selgesti , et laev laskma mina mööda . ütlema , et uppuja haarama kinni õlekõrs , tegema seesama - hakkama kõik hüüdma ja karjuma . karjuma mina teine kaasa , teadma küll , et mina hääl viis meremiil tahtma ei kostma . karjuma niikaua , kui hääl väsima . siis laskuma sõudepink , aga aer käsi ei võtnu . ainult Jaanson seisma paadipära püsti ja hüüdma kähinal edasi . siis haarama käsi pea kinni ja hüppama vesi . mina karjatama Pärtsel üks suu . Pärtsel haarama aer , mina kargama püsti . Jaanson aga kaduma nagu kivi vesi ... ei olema mina pärast kunagi säärane uppumine nägema . tiirlema kaua see koht , aga miski ei ilmuma veepind . see olema " suits " kõige noorem madrus . olema mina vader , kui mina Taani väin ristima . armastama õhtuti istuma piilpakk ja laulma neid , kes ootama tema kodurand . pärast Jaanson uppumine valdama mina hirm ja tardumus . lakkama sõudma ja jätma paat laine kandma . nälg hakkama tugevamini näpistama ja janu piinama . hääl muutuma kiunuv ja kähisev . tulema siis meel kõik Kulbu äravisatud leivapala ja asjata raisatud veetilk . olema see nüüd siin ! Pärtsel lõikama paat küljest laast ja närima see , siis minema sülg alla . siis tegema tema veel miski , mis mina tema ei olema oodanud ega uskuma - lõikama nuga käsi , tulema siis veri tilkuv käsi mina juurde ja lausuma nagu häbenema ja vabandama : " olema raamat lugema , et meremees olema veri janu kustutama . kui sina õige veidi võaks , Joonas ... mina tarduma süda . tema lõikama mina pärast käsi , seesama Pärtsel , kes mina alati kiusama ja pilkama . ei , Pärtsel , see ei võtma mina vastu . rebima särk küljest tükk ja siduma tema haav kinni . tema lööma silm maha ja lubama see häbenema tegema . tundma korraga , et Pärtsel teineteise palju lähemale olema saama , mõistma teineteise mõte sõna , võib-olla mõtlema sama mõte . õhtu eel märkama suits taevaserv . nägema see mõlema , aga kumbki ei usaldama see kõnelema . haarama jälle aer ja hakkama suitsupilv poole sõitma . mõni aeg pärast nägema , et see olema aurik , pidama kurss mina suunas . süda lööma kiiremini tuksuma . kuidas nüüd märk andma ? kas sinna sõudma , hüüdma , lehvitama ? viimati leidma Pärtsel oma tasku vasktoos väävlitikk . tikk olema rikkuma . kui aurik mina paras kaugus olema , kiskuma kuub selg , tõstma aer otsa ja süütama põlema . suitsusammas tõusma üle . üksisilmi vaatama aurik poole . seal kostma aurik vile - mina olema nägema . jalg lööma nõrkema , laskuma sõudepink . Pärtsel istuma mina kõrvale , panema käsi mina pihk ümber ja paluma pisarsilmil : " Anna andeks , Joonas , et sina paha olema olnud !" aurik peatuma , paat laskma vesi . Pärtsel olema tagasi saama oma endine jõud , mina aga hakkama silm ees virvendama . mäletama , et ahter lugema laev nimi - " Ellen ", nöörredel laskma alla , ronima tekk ... võõras mees ... kokk valge müts ... toidulõhn ... siis langema tekk minestus , ehk küll Pärtsel mina toetama . see olema " suits " surmasõit . minema teenima pikk iga , aga tema ei olnud see sugugi vaja , olema määrama hukkuma just see teekond . mina isalik sõber Vessart minema tema kaasa . " mees , paat , mina minema " suits "," olema tema viimane sõna . oh , mina hea isalik sõber Vessart ! Haigena Fraserburghi mis nüüd edasi tulema , see ei mäletama enam palju . jääma juba laev raskesti haige , pärast jampsima ligi kaks nädal Fraserburghi linn haigemaja . see olema Rootsi aurik , mis mina päästma ja viima väike Šot linn Fraserburghi . mäletama ainult , et aurik laskma paat vesi , neli mees tulema , peale . kui mina juurde jõudma , sirutama Pärtsel tema aer . üks madrus haarama see kinni , ja nii mina sõitma laev . mina hoidma kogu aeg oma aer püsti , põlema kuub räbal see otsas . mäletama veel , et laevaahter lugema nimi - " Ellen ... nöörredel laskma alla , Pärtsel toetus ronima üles . Laeva - võõras nägu , kokk kõrge valge müts , mis näima nagu õhk täis olema , söök lõhn ... siis langema minestus . olema mina siis kohe tekk hakatud tohterdama , nagu Pärtsel pärast rääkima , pritsima nägu külm vesi , hõõruma meelekoht - miski olema aidanud . viimati tooma kapten kajut kange rohi , hoidma see mina nina ees . siis olema silm küll lahti lööma , aga põsk õhetama , pea põlema ja jutt olnud segane . viima mina pärast kajut , Pärtsel istuma ase ees ja valvama . mina olema kogu aeg jampsinu , Jaanson hüüdma ja kuhugi kippuma . aurik sõitma Hull , aga mina pärast , peaasjalikult mina pärast pöörduma Fraserburghi , see väike heeringas ja sool linn , ja jätma mina sinna maha . see olema olnud kõige lähem linn . Pärtsel olema küll võtma kaasa , aga Pärtsel ei tahtma mina lahkuma . seal minema Pärtsel kord mina haigemaja paigutama , ise hakkama aga käima rand , sadam ja soolamisait töö otsima . magama algul mõni öö sadamatrahter pink , pärast aga suurem jagu rand võrgukuur . aga iga õhtu käima mina vaatama . mäletama , et üks õhtupoolik ärkama väike võõras tuba . kõrval olema tühi voodi , mina ees laud asetsema veepudel ja klaas . aken olema lahti , merekohin olema kuulma . läbi aken tungima valgusvihk tuba , ulatuma aken juurest mina voodi . aknalaud istuma suur valge kass . tolm hõljuma valgusvihk . hakkama käsi valgusvihk tolmukübe püüdma , kuid see ei olema tolmukübe , vaid väike valge liblikas , kes silmnähtavalt kasvama ikka suurem ja suurem . haarama üks keskelt kinni ... minema pooleks nagu õhk , kumbki poolest tulema uus liblikas . hakkama püüdma mõlema käsi , väga kergesti saama küll haarama , kuid kõik pudenema pooleks ja pool tulema uus liblikas . kus mina olema ? kus mina nüüd olema ? näh , tuttav tuli , tuttav vanamees ... kes tema nüüd olema ? tuhmilt paistma laev reid , puksiir vilistama ... mis tema õhtu pime veel pidama vilistama ? töö olema ammugi lõppema , mees õhtu . ah , see olema ju Kulbu ! nägema , vana Ankruvits seisma majakarõdu , vehkima rätik putukas ja liblikas tuli eest . mis tema nüüd pidama vehkima , tõusma tuul , ajama isegi putukas ära ! kes seal hüüdma : " Joonas , Joonas " - ema ! ei mina saama sööma tulema , nägema , mererohi hakanud Pärtsel habe . pühkima ometi ära , laskma kiil lahti ! ei saama tulema , ei saama , nöör olema pingul , lõikama kaenal alt sisse . saabas olema märg ja kaenlaauk puudutama külm vesi . nüüd olema tema kõik mina keha peenike nöör täis siduma , ei saama ujuma , siplema nagu kana liikuma . Jaanson ujuma veepind , hakkama nöör harutama , see rohkem tema sassi minema , rind pitsitama kokku . ootama , mis sina naerma , ära viskama märg mererohi mina vastu nagu , hing matma kinni . kustki hakkama kostma laul - kihelkonnakool olema laulutund , õpetaja lööma viiulipoogen takt ... siis tulema tuba udu täis , kaotama teadvus . kas olema see unenägu või jampsimine , see ei teadma , aga meel olema tema mina lõiganud teravalt . kui jälle ärkama , olema hommik . aken olema kinni , ruut tibama peenike vihm . tuba talitama kortsus põsk ja terashall juus naisterahvas . " kus mina olema " pöörduma ümber , tulema mina voodi ette , kohendama tekk ja padi . märkama , et tema olema hele lahke silm ja pehme käsi . " Goo ... goo ... õhtu tulema roiduma ja väsima Pärtsel , aga muutuma kohe rõõmus , kui nägema , et olema ärkvel ja meelemärkus . " mis mina olema , Pärtsel " siluma oma määratu käsi habe , naeratama pilusilm ja jutustama . nüüd tulema mulk meel " suits " hukkumine , kaks päev paat lahtine meri , aurik " Ellen " ja kokk kõrge valge müts . " mis mina nüüd saama " " mis saama ? olema viga . kui ikka terve saama , küll siis hakkama saama . minema uus laev , mis muu . ajama juba hirm peale , et kas saama enam asi . olema viga , olema viga ." ja hakkama mina nüüd iga õhtu kost tooma , nagu väike laps , nii et hakkama juba piinlik . tooma õun , sai ja kompvek . olema soolamiskuur ja kalaait mingisugune töö ikka leidma . aga et tema öösiti magama käima rand , see jutustama alles hiljem . mõni päev pärast tõusma mina voodi ja panema riie . jakk põuetasku katsuma leidma , et ema andma testament olema köis lahti ligunema ja leht kokku kleepuma , aga isa pilt ei olnud muu järel kui näputäis paberipuru . kosuma õige ruttu , sest heledasilmaline vana naine , proua Brown , hoolitsema mina eest hästi . teine nädal lõpp hakkama juba Pärtsel koos käim kalaait . ei olnud suur töö , sest olema püügivaheaeg ja jõudekäsi olema linn isegi küllalt . see olema tõepoolest heeringalinn . kõik haisema siin heeringas , isegi puu , rohi , kass ja koer . see lõhn tooma õhtu kalaait kaasa , aga see olema haigemaja . ei mina siin pääsema üks laev teenistus . kui siis siit laev minema Hull sool järele , sõitma kaasa uus koht otsima . jätma jumal hea proua Brown . noor madrus saatma tema kingitus Stokholm , kui aga tüürimees saama , tasuma ka linn ravikulu . mõni Päev Saks Laeva Hull hakkama kohe suur õhin koht otsima . siin olema kui Liverpool , võima olema veel rohkem , kõik dokk ja sild olema täis . päeviti keema ja kihama sadam elu . laev tulema ja minema ; vints ja kraana laadima kraam sisse ja välja . kõik sild olema täis nagu hiiglakurg , kes oma pikk kael kaste , pakk ja palk nokk võtma , siia ja sinna tõstma . alati huila mõni vile , prantsatama maha mõni raudlatt . mina olema raske koht leidma , ehk küll laev sadam olema palju ja mees vajama iga poole , sest ikka olema üks või teine laev mõni seiklushimuline madrus või laevapoiss ära karanud ja teine laev üle läinud . Kui ikka juhtuma nii , et vajama kas madrus üksi või laevapoiss , mina aga ei tahtma Pärtsel lahku minema . ei olnud ka kerge asi ajama . mina mõistma inglise keel ainult mõni sõna , mis Fraserburghi proua Brown olema õppima , ja Pärtsel inglise keel ei saama ka kuigi kaugele . magama käima Meremees Maja , see vähene Pärtsel teenima raha jätkuma . see olema suur räpane majakas , mis ööseks kogunema täis lärmitsev meremees , kohtama , merehädaline nagu olema mina . öösi porisema ja sumisema see kast alumine kord ülemine nagu mesipuu , hommik valguma kõik sadam laiali , mõni üksik jääma koiku serv jalg kooditama ja tubakas nätsutama . söök asi tulema olema õige kokkuhoidlik , sest Pärtsel teenima raha sulama nagu iseenesest . sööma ainult kord päev kuiv leib ja sool ning rüüpama vesi peale . mina olema pärast haigus iseäranis hea isu , alati jooksma suu vesi täis , kui mõtlema söök . seepärast ei usaldama mina minema söögimaja ja toidupood lähedale , sest kohe hakkama kiusama kõiksugune lõhn nina ja vaateaken silm . olema seal palju teine meiesarnane . nägema pagariaken taga mõni madrus või laevapoiss , kes alalõpmata neelatama ja silm sööma . muretsema Vene konsul ise uus paber ja tunnistus , sest vana minema kõik " suits ". arvama , et siis kergemini saama koht , kui paber ette näitama . Kui paber suur ei küsima , sest suurem osa karanud madrus sõitma ilma paber . alles kuues päev õhtu saama koht saksa laev , " Greta ". kohtama " Greta " kapten sadamasild , tegema kohe kaup maha ja minema laev . minema sealtsamast , käsi tasku , nii kuidas olema , sest mina ei olnud üks komps kaasa võtma , isegi pintsak puuduma . siin saama keel juba paremini hakkama . Laeva küsima kohe sööma , sest see päev ei olnud mina veel saama iva hammas alla , Pärtsel raha olema ots . pärast söök küsima Pärtsel kohe tubakas , tema kannatama kõige rohkem tubakapuudus pärast , sülitama alalõpmata ja vesistama silm . juba paar päev korjama tema maa salaja sigariots ja väljasülitatud näret , mis siis oma piip popsutama . märkama kohe , et " Greta " olema vana räpane laevaloks . hari , pang , köieots ja ketitükk vedelema kõik segamini laevalagi . mees näima üksteise võõrastav , nagu olema kõik alles täna laev tulnud . pärast õhtusöök ei kogunema tekk jutt ajama ja laulma , nagu tegema " suits " meeskond , vaid igaüks kaduma ise külge . takune habe tüürimees hakkama laevapoiss kaart mängima , kapten süütama kajut tulema , võtma viinapudel välja ja hakkama üksi jooma , lugema sealjuures paks raamat . pärast saama teadma , et see olema piibel . madrus kaduma kõik linn , vahikord ei pandud keegi . " korratu laev , korratu laev ," ütlema Pärtsel ja sülitama üle parras . " siit pidama kohe lahkuma , kui tulema hea juhus ." seisma üksi veel kaua laevatekk , ja tulema nii suur kurbus ja valu " suits " pärast süda , et silm kiskuma niiske . alles nüüd tundma , et tema kogu tema meeskond olema hakanud armastama . tunduma nii , nagu olema praegu kõige parem sõber matma ja seisma üksi leinama tema haud , tühi surnuaed . olema pärastine elu sõitma nii mitu laev ja nägema hea päev , aga kõige hellem mälestus olema " suits ", nägema nüüdki , vana põli , tema sagedasti uni ... järgmine päev sõitma välja , Hamburg , nagu tüürimees teatama . ei mina olema elu teine säärane reis tegema . olema sattuma joomahullustus olev kapten laev . see hullustus tunduma iga pool , isegi kraamimata tekk , kajut ja narmendav taglas . isegi laev sõit näima olema hullustus hüplemine siia-sinna . vististi sellepärast ei püsima siin meeskond , kõik olema Hull karanud ja uus sealt asemele võetud . ainult tüürimees ja laevapoiss näima kauem aeg laev olema , kuid tema silm avalduma mingi varjama hullus , kui tema alalõpmata kaart taguma . mina olema laev võetud noor madrus pea , vist küll mina suur kasv pärast . Esimes päev olema suurem viga , ehk küll elama igaüks omaette ; mees võõrastama üksteise ja olema tagasihoidlik . tüürimees laduma laevapoiss kaart , kui vähegi mahti saama . kapten käitumine olema kogu aeg imekummaline . kahtlema , kas tema olema täis mõistus juures . tema näima olema mingi salajane mure või kurbus süda , alalõpmata istuma oma piibel taga , jooma viin ja pomisema omaette . Silm põlema , põsk õhetama . käima sagedasti käil üle parras meri vaatama , minema tagasi kajut , pomisema kuuldavalt . " ei , ei kutsuma veel ... keegi ei mõistma tema käitumine peale tüürimees , kes näima tema tundma kauem aeg . mina ei olnud kogu aeg miski tegema , või õigemini - tegema ise , mis puri seadmine vaja arvama olema . kurss määrama tüürimees , aga peatöö olema tema kaardimäng . kui kapten rahutus minema juba õige suur , hakkama tüürimees küsitlema , mis kapten viga võima olema . saama tema seletus , mis tema kaart mängima nagu muu seas andma , niipalju aru , et kapten tütar olema üks reis - aasta viis-kuus tagasi - laev kaasas olnud ja uppuma . siis olema laev olnud hoopis teine elu , tütar lõõritama nagu lõoke ja ronima iga poole , pannud vanamees mõnikord laulma . üks päev kukkuma tütar üle parras meri ja uppuma . siis ahastama kapten , kiskuma juus ja tahtma järele hüppama , saama tema siis vägisi tagasi hoidma . sest aeg muutuma mees , hakanud piibel uurima ja viin jooma . nüüd arvav kapten , et tütar ujuma näkineid laev kaasa ja kutsuma tema ise juurde . tema pidama minema , see seisev piibel üleval , ja sellepärast tema piibel uurima . säärane hullustustuju tulema harva , muidu olema vaikne mees . nüüd olema vist hoog jälle peale tulema . kui õhtu tuul tõusma , muutuma kapten ikka rahutum , käima alalõpmata kajut ja käil vahe . tüürimees jälgima tema mäng juurest pool pilk ja muutuma ise ka rahutum . " nüüd pidama kastma ja kinni siduma ," ütlema tema , kui kapten jälle tekk tormama , " muidu hüppama meri ." viskama kaart laevapoiss kätte , tooma nöörikimp ja veepang piilpakk juurde valmis , kutsuma mina ja Pärtsel sinna ja käskima ise abi olema . seekord minema kapten kajut tagasi , süütama küünal , jooma ja hakkama jälle lugema . õudne ilm olema , ilm minema korraga pimedam , tuul lõikavam , laev hakkama tugevamini kõikuma ja nagu tormama edasi ruttama . näima , nagu olema tema keegi käest lahti pääsema ja tormama edasi nagu hulluma loom . närune purjetükk lööma lipendama , vant õudselt ulguma ja valge lainehari viskama tekk . mees seisma kõik kohmetunult laiali , just nagu kartma , et nüüd-nüüd puistama see hulluma loom kõik oma turi ja tormama edasi omapead . nägema selgesti läbi aken , et kapten kajut põlema kaks küünal , kumbki pool piibel üks ; laev kõikuma , aga leek näima seisma . kapten märatsema kajut , põlevi silm taguma rusikas kajutisein , nagu tahtma juba isegi hulluma looma kihutama veel kiirem tormamine . " tegema nagu surmasõit ... käima mõte pea läbi . siis nägema jälle , et kapten haarama laud piibel kaenal ja kiskuma kajutiuks lahti ... sedamaid kustuma laud leek . kapten tormama tekk . " kutsuma , kutsuma !" karjuma tema nii , et võima kuulma üle laev . jooksma kohe laevaparras , tõusma äär seisma nagu lendama ... kõikuma paar kord nõtkuv jalg edasi-tagasi , siis kaduma üle parras , piibel kaenal . seisma Pärtsel nagu kinni naelutama paigal . tüürimees jooksma lähemale , kuid olema juba hilja . kui tema laev serv taha kaduma , tulema mina elu , haarama paar päästerõngas ja viskama tema järele . siis keerama tüürimees küll kohe laev tuul ära , aga kapten jääma kadunu , ainult päästerõngas kõikuma veepind . see öö ei läinud mina kajut , lõdisema kogu aeg oma õhuke madrusejakk tekk . tüürimees juhtima laev Hamburg . sadam võtma ase üks laev kõrval , mis ahter lugema nimi " Mars ". tuttav nägu mees nõjatuma reeling ja vaatlema mina laev . niipea kui Pärtsel tema märkama , kergitama müts ja hõikama : " tere , Koost !" siis tõukama mina külge ja peaaegu karjuma : " see olema Koost , kapten Koost ! Joonas , see olema mina laev ." " Mars " niipea kui ankur sisse heitma , lahkuma kõik Hull kaubeldud madrus laev . võtma oma komps , kes see olema , ja lahkuma nagu reisija , ilma et maa+leminek keegi olema luba küsima . arvama , et keegi tema ei tulnud tagasi . niisama lahkuma ka mina Pärtsel . Laeva jääma ainult tüürimees ja laevapoiss . jääma mina istuma ahter tekk , jalg all kõver - mängima kaart . kui juba maa olema , pöörduma ümber ja vaatama tagasi . " Greta " näima rahutult värisev ja vabisev , nagu läbistama kere ja narmendav taglas närviline tõmme . nii rahunema peale pikk heitlemine hulluma loom . mina paistma kogu aeg , et see narmendav taglas laev olema samuti hull nagu tema kapten . küllap kiskuma ise kord juht käest lahti või raputama tema ise turi maha ja tormama ise kalju otsa või mereneel ... minema järele oma poolhull kapten , nagu minema see järele oma tütar . tahtma " Mars " minema ainult võõras ja siis hakkama uus koht otsima . Pärtsel olema küll säärane aimus kohe algus , et " Mars " olema nüüd mina laev . Laeva selguma tõepoolest , et võima mõlema jääma sinna . " Mars " laevapoiss olema haige Riia maha jääma , üks madrus olema karanud inglise laev - mina mõlema jaoks olema koht vaba . ja kes muu pidama siis kapten Koost võtma , kui vana sõber Pärtsel ja see soovitus ka mina . õnn mina igatahes olema . jääma kohe laev . järgmine hommik andma juba mina " Mars " mees kohv ja nühkima laevatekk , Pärtsel aga väntama laev vints . palju mina ei usuteldud ega küsima . lühidalt jutustama " suits " hukkumine ja pärastine juhtumus Fraserburghi , Hull ja hulluma " Greta ". kapten Koost lükkama lühike vars piip üks suunurk teine , sülitama üle parras ja lausuma nagu muuseas : " ega keegi jah , parem sõitma tühjalt kui halb laadung ." siis hakkama kõik nii minema , nagu olema juba ammu olnud " Mars ". mina hakkama eesnimi järgi kutsuma Joonas , Pärtsel aga - vanamees . tema olema " Mars " meeskond kõige vanem . kapten Koost ja kõik madrus olema Saaremaa mees , rääkima mõnus saar murrak ja heitma sageli nali . üks madrus olema kaasas kodumaa torupill , ja see võima tema tuututama kuni tüütus . ainult tüürimees Rumberg olema mander . olema alles noor mees , kevad merekool lõpetama ja sõitma nüüd praktikakuu " Mars ". see olema palju uhkem ja ninakam kui teine , nõudma , et tema pidama kutsuma härra tüürimees . suitsetama pabeross , kandma alati krae ja lips ning tärn müts . kõne tarvitama sagedasti inglise keel sõna " Well !" ja " all right !" saama kõik hästi läbi , ka upsakas tüürimees . kui püüdma mõnikord liiga tegema , mõistma juba ise eest kostma ja ise maksma panema . olema palju julgem ja hakkajam kui Kulbu lahkuma . " Mars " olema keskealine kahemastiline purjekas , kuuluma Riia saksa selts . Koo sõitma tema juba viies aasta . tegema reis enamasti Riia ja Hamburg vahel , vedama lina Saksamaa . tegema mõnikord ka muu reis , sest selts olema iga sadamakontor hea tutvus ja seetõttu olema " Mars " alati praht ette teadma . tegema mina tema paar Riia reis kaasa ja käima mõni Saks sadam . algul , kui " Mars " tulema , arvama , et algama jälle endine elu nagu " suits ". Kui ei olnud ometi nii . " suits " armastama , siin teenima . ja see olema ometi vahe . pealegi ei kohelnud mina siin keegi nagu abitu algaja , teadma hellus ja heatahtlik nöökamine , vaid võtma mina nagu vana laevapoiss , meremees . ei tulnud siin keegi mina miski õpetama , kõik pidama minema nagu iseenesest . kapten Koost ei tundma mina isa ega olnud tema ka põhjus kiitma mina lai õlg , mina õlg patsutama ja küsima : " noh , Joonas-poiss , väike kapten , kuidas minema " õieti ei olema mina ise see enam tahtma . see aeg mööduma jäädavalt " suits ". tundma , et olema korraga palju mehelikum saama ja vanem läinud . kui sadam peatuma , ei ronima mina enam ilmaasjata mast ega otsima laev tegevus , ei oodanud ka see , et mõni sadamapoiss mina pidama kadestama ja imetlema . olema see kõigest nagu üle , olema vist küpsema üleöö . " suits " ei armastama mina Pärtsel palju kõnelema , ehk küll mõlema sageli mõte viibima " suits ". ainult kord tuletama Pärtsel see meel . kui esimene Riia reis Taani väin läbi sõitma , lööma Pärtsel mina käsi õlg ja küsima naeratama : " kas mäletama , kui ristima sina siin " " jah , mis kõik laevapoiss ei tegema ." see mina jutt lõppema . muidu olema aga Pärtsel , see endine nöökaja ja pilkaja , mina südamesõber . aitama , kus võima , hoidma ja hellitama nagu oma laps . kord öösi märkama , et tema seisatama mina koi ees ja kohendama tekk , olema vist see pealt ära ajama . mõnikord olema tema hool ja hellus päris piinlik . leinama siiski " suits " vaikne sõnatus leinama ligi pool aasta . mõnikord istuma Pärtsel pikk tund laevaahter - vaikima , siis tuletama peaaegu üks suu meel mõni pisiasi " suits ... vaatama , kuidas seal kõik olema . siis vaikima jälle . paluma mõnikord tema jutustama oma seiklus , kuid see tema ei armastama . üldse märkama , et tema viimane aeg olema palju muutuma ja sõnaahtram jääma . hakkama eralduma teine , popsutama alalõpmata oma piip , jääma nägu kollane ja kõhn . põsenukk minema terav , suur sooneline käsi rippuma lõdvalt , nagu olema tema raske kandma , öösiti väänlema ja visklema koi , tõusma sageli ase ja minema tekk istuma omaette . vahikord olema aga vaatama tuhme silm kaugus ega pannud ümbrus tähele . kes teadma , kus tema mõte hulkuma . mina elama " Mars " ligi pool aasta tuim tardumus , olema mina jääma kõhn ja kondine . ei olnud huvi luusima mööda võõras linn , ehk see küll palju saama nägema . ei olema ka mälestus jääma sest aeg selgem pilt , kõik mööduma kirju rida nagu kaleidoskoop . september lõpp tegema viimane Riia-reis . siis ei läinud enam Läänemeri , saama Hamburg uus praht Lõuna-Prantsusmaa - Marseille ’ sse . selts ei tahtma jätma laev talvekorter , vaid saatma tali seilama lõunameri . varustuma küllaldaselt vesi , soolaliha , leib ja alustama uus pikk reis . see reis olema mina meel jääma tore öö . Põhjanael vajuma taevavõlv peaaegu pool taevas , Suur Vanker ulatuma oma pöörlemine merepind kastma , Reha kerkima ja uus täht ilmuma lõuna taevarand . üks öö nägema imeline mäng , täht sadu . algama õhtu kell üksteist paiku ja kestma üle kesköö . näima , nagu olema lõuna tõusma nähtamatu tähepilv ja tooma ränk tähesadu . sadama tähevihm , kuld ja hõbedavihm üle terve merepind . olema otse hämmastus ... kas tema nüüd kõik taevavõlv maha sadama ? kas ka laev langema ? teadma küll juba kihelkonnakool tähesadu olu , kuid säärane ei kujutama see ette . vesi hakkama hiilgama , lainehari läikima ja " Mars " taga olema kogu aeg roheliselt hiilgav tee . Laeva kaasas lendama alalõpmata kajakas , osavasti laskuma tema merepind mõni kalake püüdma ja kerkima jälle üles . viskama tema iga pealelõuna söögijätis meri . kas tema tema sööma , ei teadma , aga märkama kohe , välgukiirus laskuma alla see püüdma . olema mina truu seltsiline kogu reis kestel , ilma see olema olnud igav . mõnikord hakkama laev järel , kõrval ja ees ujuma mereröövel - haikala . võima see tuhm selg ja hiiglapea nägema siin ja seal lainehari kerkima . viskama kord nott meri , kui üks elukas laev lähedale ilmuma . kas tema see ära sööma , ei teadma , aga kinni tema püüdma ja vesi alla kaduma . kui see laev ümber palju sagima tulema , kogunema kõik mees laevaparras see mäng vaatlema ja tema narritama ning hirmutama . kui nüüd keegi üle parras olema kukkuma , olema tema kindlasti kaduma üks säärane elukas lõug vahele . üks hai püüdma mees ajaviide kinni . tooma vana paadi-ankur , kinnitama see kett otsa ja kett vints plokiköis külge . sööt panema liha ja laskma õng vesi . esiti võõrastama ja luusima ümber . kui aga mees hakkama õng laev kiskuma , tormama järele ja ahmima suu . last tema siplema , et õngeharu minema sügavam , siis hakkama laev kiskuma . olema paar süld pikkune mürakas . ei usaldama tema kohe tekk tõmbama , et peksma oma määratu saba siin kõik segamini . kui laevakülg tõmbama , hakkama rabelema ja saba peksma , nii et laev panema värisema . niipea kui tema pea laevaparras ilmuma , laskma kapten tema kaks pauk pea see tema veel ei surmama , peksma oma uim laevakülg ja virutama saba laine üles . alles kolmas ja neljas pauk tegema tema uimane . viimati andma tema paar hoop kirves pea ja tõmbama tekk . ega olnud tema miski tegema . lõikama lõhki , sest haikala kõht leitav kõiksugune asi . sell kõht ei leidma küll muu kui üks ankrukupp . hai sapp määrima kapten laevakiil , see hoiduv laev kari ja madalik jooksma . liha ja sisikond loopima üle parras meri tagasi teine hai söök . nahk rippuma aga mitu päev esimast , kuni haisema hakkama ja kapten käsk andma ka see üle parras viskama . Gibraltar pidama ise langema üks hai ohver . peatuma seal , et võtma värske vesi ja suurendama moonatagavara . olema pühapäev , laev seisma sadam , sõitma Pärtsel paat mööda kaljune rand kaugemale . seal tulema mina tahtmine suplema minema . ei mina teadma siis , et hai kallas nii lähedale võima tulema , ei teadma ka Pärtsel mina hoiatama . ilm olema vaikne , vesi soe , meelitama suplema . jätma riie paat ja hüppama meri . mõnulema tegema paat ümber kauge tiir . korraga märkama , et Pärtsel minema rahutu , näitama meri , viipama mina käsi ja hakkama siis mina vastu sõudma , sealjuures taguma ise kõik jõud aer vesi ja plärtsutama nii , et vesi keema paat ümber . ujuma vastu ja ronima kohe paat . siis nägema eemal , samm sada või paar paat , hai pea . siin tema olema luusima , ja olema Pärtsel õige aeg märganud , kes teadma , mis olema võima juhtuma . Gibraltar , see maailm värav , peatuma paar päev . kaks pool väin kõrge kaljumägi - Herkules samba , nagu õppima kihelkonnakool . kord tähistama see samba maailmalõpp , nüüd olema tema tulp hiigla-merevärav , kus keema alalõpmata elu , seilama vahetpidamatult laev ookean ja Vahemeri . siit algama mina Vahemere-reis , mis kestma ligi aasta . Vahemeri Marseille ’ s tulema seisma üle kuu . nimelt juhtuma seal väike avarii , randumine sõitma mina peale üks taani laev ja muljuma sisse vasem parras . vigastus ei olnud küll kuigi suur , pealesõitnud laev maksma kahju kinni ilma kohus , ja kapten juhatus , kes ise hästi tundma laev ehitustöö , parandama meeskond ise rike , aga aeg see võtma ja sekeldus tooma . kapten võtma isegi vahel kirves ja höövel kätte ja töötama mees kaasa . mina ei mõistma parandamine kaasa töötama , aga asi kätteandmine ja tõstmine aitama , kus võima . ainult tüürimees ei pannud käsi külge , vaatama pealt ja jagama käsk , kui kapten lähedal ei olnud . tema käsk ei olema küll sugugi vaja olnud , mees tundma ise asi paremini kui tema . ega pandud tema juhatus küll suur tähele . muidu armastama tema nüüd hommikuti kaua magama , vahetama tihedamini krae ja kasvatama pikk sõrmeküüs . kui linn minema , pidama tema saabas : läikima lööma nagu peegel . Marseille olema lõbusailmeline linn . rahvas jutukas , lõbus ja kärme . käima mina mitu kord linn . olema võima iga vastutulija maha ajama pikk jutt , kui aga olema osanud see keel . kui madrus Tiit õhtuti oma torupill välja tooma ja hakkama lugu lööma , olema sild laev kõrval alati salgake kuulaja , tulema ja minema . võima seal mõnikord naine kuulama nägema , laps käsivars . üks mees käima koguni laev katsuma see imeriist . hääl tema see sisse ei saama , aga kui laev lahkuma , seletama teine kaua aeg miski , näitama käsi ja hüüdma oma seletus sekka : " Vualaa ! Vualaa !" jõuludu veetma Veneetsia - pidama püha ja arvama aeg nüüd ka välismaa kalender järgi . jõudma sinna juba paar päev enne jõulu . imelik olema mõtlema , et jõulud - ei lumi , ei jääma ega külm . ilm olema sompama , peenike vihm udutama kõik see päev . sadam olema linn eemal , pääsema alles jõululaupäev linn . tahtma ammu nägema see imelinn , kus uulits asemel vesi ja sõiduk paat , gondel . lapsepõli lugema mitu kord läbi raamat " Venedigo linn kaupmees " ja olema mina see raamat järgi õige imelik ettekujutus Veneetsia . sõitma Pärtsel kahekesi paat linn . olema juba õhtu ja ikka udutama peen vihm , linn olema nagu uduloor mähitud , Taevas tunduma õige madal ja näima linn raskelt rõhuma . kuidas mina küll see arvamine võima tekkima , et valge maja kerkima vesi võimas õhk , kanal olema vesi kristallselge , kuld ja hõbekalake ujuma vesi , gondel liuglema veel nagu valge luik - arvama , et nägema siin tingimata pikk kõhn pigimüts juut , pikk rüü rikas kaupmees , suleline kübar pea ; arvama , et poiss olema siin kõik kuldjuukseline käharpea ja naine olema pikk , valge , pits kaunistama kleit . kuidas mina küll Veneetsia pettuma ! läbi uduvihm näima maja kõik ühesugune tuhm , vesi kanal näima pigimust ja inimene käima riides nagu teine Euroopa linn . hakkama mõistma , et pigimüts südametu juut , kuldkihar poiss ja auväärt kaupmees olema pärit mina lapsepõli unistuslinn , siin see ei olema ... vesi küll iga pool , gondel liuglema Suur kanal edasi-tagasi , tuli helkima vastu vesi , tasakesi paitama paat küntud laine majasein , panema vesi peegelduma tuli virvendama ja raugema siis jälle ... kanaliäärne maja sein olema siin-seal tekkima hallitus , rohekas hallitus . kas võima olema unistuslinn hallitus ! kristallselge vesi kerkima helevalge marmor . mina paistma , et Veneetsia ei olema vesi tõusev linn , nagu ise kujutlema , vaid vesi vajuv linn . sõitma Pärtsel Suur kanal ja - vaikima . tema sõudma , mina istuma pära . Maja lööma tuli rohkem põlema , gondel harvenema . siis sõitma kustki põiktänav , põikkanal , lõbus salk mees ja naine Suur kanal . sõitja olema käsi värviline latern , vesi virvendama tuhandevärviliselt gondel ümber , ja näima , nagu ei sõitma tema mööda vesi , vaid liuglema mööda see virvendus . vihmapiisk hakkama virvendama nagu kulla ja hõbedatolm . keegi mängima mandoliin , laulma . sõitma veidi aeg mina kaasa , siis pöörduma ära . kõrv jääma kumisema imelik viis ja võõrakõlaline sõna - bokalaal ... mis see sõna tähendama ? kas olema sõna ? võib-olla püüdma mina kõrv valesti see sõna ja hääl ja lööma mina ettekujutus ise see sõna ? Bokalaali , bokalaal ... " see olema täna jõululaupäev ," sõnama nagu endamisi Pärtsel . jõulud jah . mis jõulud see siin võima olema ! seal kauge põhjamaa olema teistsugune jõulud . seal paukuma pakane õu , taevas olema täht täis , lumi hiilgama , nagu olema hõbelitter täis külvama . seal olema kuusk selg jõulukuub ja männioks hõbe-härmatis ... sadamalaht olema nüüd muidugi jää , neem tagant sõitma üle lahejää saan kirik jõulukell helin . püha rahu olema Kulbu . Ankruvits ei süütama majakas tuli , vanaisa ei käima sillaputka istuma . kuusk tooma tuba , küünal süütama ... vaik lõhn saama tuba täis . Ankruvits istuma kolle ees , pilgutama silm , vanaisa võtma sein viiul , mängima jõululaul ... ema tulema tagatuba ... ema tulema tagatuba ... " Pärtsel , pöörama ümber , minema tagasi laev !" Pärtsel pöörama paat ümber ja lausuma siis , kui juba paar aerulöök olema andma , nagu mina mõte mõistma : " ega olema , jah , jõulud kuski ilusam kui ikka kodu , põhjamaa ." Esimes kord peale Kulbu lahkumine tundma imelik tusk hing , kojuigatsus . Veneetsia uuendama kapten laevakontor merekaart ja siis sõitma läbi bosporuse , üle Must meri Odessa . käima see tali ja järgnev suvi mitu reis Odessa , vedama vili Itaalia ja Lõuna-Prantsusmaa linn . nägema siis , kui Istanbul peatuma , lai siidpüks türklane ja kaema nägu türgi naine , kes liikuma aeglaselt nagu vaim . kuidas tema kõik nagu käsk peale hommikutund töö seisma jätma ja ida poole kummarduma palvetama hakkama ! mõni laotama tekk maha , võtma king jalg ja palvetama siis , põlvitama tekk . mina jälgima kõik hardus tema palvetamistoiming , ainult tüürimees Rumberg krimpsutama nina ja tegema pilkav tähendus . ei , olema iga oma usk ! käima kord linn ja nägema , kuidas õhtutund tume kogu ilmuma see kirikutorn luuk ja hakkama sealt torn süngus ühetooniliselt laulma , mis peale jälle minema kirik palve . tahtma seal see palvetamine vaatama , kuid ei usaldama sisse astuma . Odessa mina aga ei meeldima , ehk seal küll palju olema elu ja liikumine . siin nägema kõver jalg ja vimb selg pakikandja , kes olema sadul moodi kott selg . sinna sadul peale võtma tema määratu suur pakk ja kandma siis vaaruv jalg laev ja laev vanker . olema siin küll ka vints ning kraana laev tühjendamine ja laadimine , aga vimb pakikandja võima alati nägema teine vahel vaaruma . trahter ja söögipood olema räpane ja haisev . alati võima seal nägema tee jooja ja purjutaja . aga iga pool pakkuma sina päevalilleseeme . tema tooma poisike laev , see võima sadam ostma naine ja linn iga kauplus , õppima mina see krõbistama . ise mõistma tema see imeosavasti sööma . nägema poiss , kes toppima üks suunurk seeme suu ja teisene heitma välja koor . Tiidus torupill tema kuulama ei käima , aga ise saagima härmoonika , kui vähegi mahti saama , lööma tants ja huilgama mäng sekka . ei saama mina aru , kes see sadam sagaja töö pärast seal olema , kes muidu vahtima . mõnikord heitma magama rida kuhugi kuur või ait äärde , kirjutama kriit number tald alla - 40 , 50 jne . - ja põõnutama . see number tähendama päevapalk , mis keegi nõudma . sealt võima siis tööandja see lugema . olema tald alla kirjutama päevapalk nõus mees töö võtma , siis äratama üles , muidu ära segama . käima säärane logeleja mina laev vili tallama , sest mina laadima vili lahtine laevaruum , ilma kott . kõik see reis minema nüüd õnnelikult . mõnikord puhuma küll vali tuul , aga hävima torm ei olnud . kevad tulema muutuma rõõmsam ja vilkam . " suits " hukkumine ei tunduma enam nii valus . lööma Tiidus torupill ja olema alati hea tuju . kapten hakkama jutt tegema , et mina juba küllalt kohane olema madrus , andma mina raskem töö ja maksma rohke palk . olema mina kohe arvama madrus , kui olema saadaval olnud uus laevapoiss . määrama Pärtsel mõnikord söögitegija , mina aga vahikord . mäletama , et suvi paiku siiski kord jälle tusk ja kojuigatsus tundma . olema parajasti ööseks vahikord määrama . seisma tüürima ja vaatlema loojenev päike . niipea kui tema kaduma merepind taha , tulema ka must öö ja muutuma jahedam . lühike olema siin see palav päev , pikk ja pime öö . kuidas küll Kulbu suvi põhjataevas rõõmsalt roosatama ! vaevalt laskuma päike merepind taha , kui uuesti jälle teisalt kerkima . siin olema aga päev ja öö peaaegu ühepikkune . kui valge ja pehme olema Kulbu öö ! siis tulema jälle tusk ja igatsus hing , tundma teine kord kojuigatsus , õigemini , tundma igatsus põhjamaa valge öö järele . augustikuu lõpp tegema viimane Odessa-reis . siis saama suhkrulaadung Inglismaa . elama siis läbi esimene tugevam torm see suvi . see olema Must meri torm , mis kestma ligi kolm päev . Pärtsel olema vaevaline , suur abi tema ei olnud , kapten tema ei nõudma , mina olema iga pool mees eest väljas . ehk küll uni mõnikord püstijalu peale kippuma . kapten olema vahetpidamata tekk . see torm saama saatuslik ka mina tüürimees . kaks päev panema mees vastu , aga siis hakkama kapten süüdistama ja panema käsk vastu . " kuhu sina laev juhtima , kas Kaukaasia või " küsima mõnitama . " see ei võima õige olema -- kolm päev ... aga kuhugi ei jõudma välja ." kapten kulm tõmbuma korts , ots ees paisuma sinine soon . " mina minema magama , tegema , mis tahtma ." " mina käskima paigale jääma ," ütlema kapten kõvendama hääl . " ei jääma . kurss olema vale , laev asukoht ei olema teadma ." " kui olema eksima , näitama , kus viga . tooma kompass ja sekstant , määr ise asukoht , aga mina käskima paigale jääma . siin olema mina peremees ja käskija . siiamaani olema kõik mees oma koht püsima , nüüdki ei lahkuma üks muidu tekk kui mina käsk ." " mina aga lahkuma !" karjuma tüürimees vastu . " Laeva peremees olema Riia selts ja kes siin õige käskija olema , see alles nägema ... kui laev kalju või madalik olema jooksma ." nüüd vihastuma kapten ja peaaegu karjuma : " kapten olema laev kuningas ja ainuke käskija ! teadma , mina olema õigus mees elu ja surm üle ! kui ka terve Riia selts ise pidama olema siin laev , olema mina niikaua tema käskija , kui laev mina juhatama olema ." " mina niisugune käsk ei täitma ." " siis sundima ." ja minema see Saaremaa merekaru tüürimees Rumberg juurde , haarama tema kõri kinni ja pitsitama läbi hammas : " nüüd minema kohale või mina viskama sina üle parras !" mina olema kindel , et see merekaru oma lubadus olema täitma , olema mees veel vastu rääkima . sõnalausumata minema tema kohale . ei teadma , kas mõjuma kapten ähvardus või otsustav ülesastumine , aga pool sõna ei rääkima tema enam vastu . " ja pidama mina andma kurss , niikaua kui sina ei näitama , kus olema viga ," lisama kapten tasemini juurde . " aga Bosporus laskma sina laev ." ja ajama tüürimees Bosporus laev , vaatamata tema härras palve . " see põlema öige laev , kus pöle kord ; see pöle õige kapten , kes mees ei valitsema ," olema tema saaremurdeline sõna . aga tüürimees palve jääma kurd . tema asetäitja saama pootsman . Matus Meri Pärtsel jääma päev-päevalt ikka viletsam ja haigem , Suvel kosuma küll Vahemeri pehme tuul paitus ja olema pea-aeg terve , aga sügis tulema jääma jälle nägu kollane ja silm vajuma auk . tema lai selg tõmbuma kühma , jalg jääma nõrk ja kõver . vähehaaval hakkama kapten tema kõrvaldama raskem töö ja mina asemele seadma , isegi öis vahikord usaldama mina . mina osa vahetuma iseenesest , tema saama vanem iga jälle laevapoiss , mina aga minema elu vastu . kuidas tema küll silmanähtavalt vananema ja kokku langema ! mõnikord jääma päev signaalilatern puhastama või mõni köieots punu tukkuma , aga öösiti ei olnud tema uni , visklema koi ja keerama kord üks , kord teine külg . mäletama , et üks öö , kui tema jälle õige rahutu olema , tõusma üles ja minema tema ase ette . " mis sina olema ? kas tegema valu " " ei olema miski , muudkui süda alt pistma . tahtma , nägema , tekk minema , aga jõud lõppema otsa ." " mina aitama ." aitama tema tekk , viima käil , laotama alla vana purjetükk ja seadma pea alla köiekimp . öö olema jahe ja taevas selge . sõitma peaaegu Linnutee suunas lõuna põhi . " vaatama , kuidas täht sirama ," lausuma Pärtsel ja minema siis äkki jutukas . " aga see võima vaatama mõnikord öö otsa . küll olema öine vahikord igav , kui ei olema täht . mina armastama juba poisike istuma aken ja vahtima täht . mina olema Väigas oma saun peremees maa serv , peaaegu merekallas . isa ei tulnud küll mõis tegu käima , aga kala pidama mõis püüdma . käima siis mõlema ema meri , jääma sinna hiline öö , mina ootama vanaema aken , ootama ja vaikima . siis vahtima täht , nii kaua kui silm väsima . olema meel , et iga õhtu hakkama üks täht mina ait nurk tagant paistma , kerkima siis kõrgemale ja liuglema edasi , kuni aknaraam taha kaduma . jah , see olema mina selgesti meel . ja kuidas mina kohkuma , kui esimene kord see liikumine märkama . kas sina ei olema niisugune asi olnud " " ei teadma , ei mäletama ." " kui siis isa ja ema meri tulema , jutustama ka see , et täht mina ait kohal liikuma . aga isa ei imestuma sugugi , tema olema suur tähetundja ja võima öösi alati täht järgi ütlema , mis kellaaeg olema . jah , nii olema poisikesepõli . ja mõtlema . kui täna koi lamama , hakkama kõrv helisema sõna - kelk ... kelk ... tema olema nii võõras kõla ja mina olema täiesti unustama , mis tema tähendama . nagu läbi udu tulema meel , et olema see sõna kunagi kuulma , aga mis tema tähendus olema , ei saama ometi käsi . nüüd tulema küll meel - see , mis laps liug laskma . kas sina ei olema kunagi see juhtuma , et sõna võõras jääma ja tema tähendus ununema " " ei vist , ei mäletama ." " imelik küll , mõnikord paistma jälle mõni uus asi , nagu olema see ammu juba nägema ja tuttav . vaatama , mina istuma siin kahekesi laevakäil ja ajama jutt , aga mina olema niisugune tunne , nagu olema juba ammu , aasta eest , niisama istuma laevakäil ja rääkima seesama jutt . aga kui meel hakkama tuletama , siis mitte ei tulema meel , millal see olema ... kas teadma , kui sina mina " suits " kiil lahti kiskuma , mis mina siis mõtlema ? kas võima arvama " " ei teadma ... " siis olema mina niisugune tunne , nagu olema jälle poisike , nagu olema ronima kodurand võrgukuur katus ja kartma maha tulema . mina pea kohal lendlema hiiglakajakas ja püüdma mina andma nokk vopsuma pea ... nii tema jutustama lugu peaaegu kogu öö , rohkem küll iseenese kui mina . mõttelõng katkema tihti , kujutelu hüplema siia-sinna , mina olema raske tema jälgima . vastu hommik hakkama silm hiilgama , põsk õhetama ... vaade ekslema ebamäärane kaugus , nagu ootama mõni ilmutus . nii jutukas olema mina tema veel kunagi nägema . käima tema vahepeal kajut piip ja tubakas tooma . panema suits käima ja näima õige mõnulema seal laevakäil , vana purjetükk külg all ja köiekimp padi . aga kui valuhoog tulema , hakkama visklema ja oigama , nägu tõmbuma valuliselt kokku . siis arvama kindlasti , et tema enam ei nägema kodurand , viima mina tema õde laps Väigas tervis . järgmine päev ei tulnud tema enam koi välja , aga öösi pidama tema jälle viima laevatekk . nüüd olema tema kõne segane ja valuhoog ei olnud vahe . valvama tema juures hommik , niisutama tema pea ja andma kapten saama rohi . vastu hommik , kui täht lööma kahvatama , jääma tema rahulikum ja ... heitma hing . sealsamas laevakäil , külg all vana purjetükk ja köiekimp padi . sulgema tema silm ja tõstma käsi rind risti . siis heitma tema kõrvale tekk kummuli , rind hakkama valu põletama , olema tahtma nutma , aga ei olnud pisar . Pärtsel , pilusilmaline rangisjalgne Pärtsel ... hüüdma mina Jaak , kui " suits " tulema , naerma ja pilkama mina algul , kuid kas tema nii halb olema ! kuidas tema küll " suits " hukkumine laevakiil kinni hoidma , nii et muidu lahti ei saama , kui pidama lööma saapakonts ... siis kahekesi meri paat ... kuidas tema nuga käsi lõikama , kui nägema , et mina olema janu , ja siis nagu häbenema ütlema : " ehk katsuma jooma , Joonas ... Fraserburghi tooma mina õun haigemaja , ja kuidas tema pilusilm särama lööma , kui nägema , et olema meelemärkus ... siis tulema kapten . lipp tõmbama üles , pool mast , leinalipp . ei mina andma tema selg valge surisärk ega olnud mina andma tema viimne majake , kirst . purjeriie sisse tema mähkima , käsi rind ristima , köitma valge laud külge , mis kinnitama raskus raud ja ketitükk , et tema kohe vajuma alla sügav märg haud ega langema hai saak . matma tema pealelõuna . kapten tulema tekk , kõrge kübar pea ja selg must pidukuub , mis tema kandma ainult konsul juures käima . laev pöörama tuul ära , puri jääma lõdvalt rippuma . " Mars " leinama . kajakas lakkama häälitsema ja tegema aeglane tiir laev ümber , laine näima raugev - ookean leinama . mina seisma , seitse mees , paljapäi surnukeha ümber ja vaikima . siis panema kapten käsi kokku ja lugema palve ... kaks pisar voolama üle tema põsk . muld olema sina võetud ... mina ei olnud muld tema haud järele viskama ... kare nägu madrus seisma tõsiselt . kui kapten palve lõpetama , haarama surnukeha käsi , kandma tema laevaäär ja laskma libisema üle parras ... tema kaduma mina silm kohe , aga mina seisma veel kaua paljapäi laevaparras ja lugema tasakesi palvesõna . mina olema kajut aken plekkpurk palsamilill , ainuke lill laev . murdma see õis ja heitma Pärtsel järele märg haud . siis pöörama laev jälle tuul ja vant nagisema hakkama " Mars " teekond jätkama , aga lipp jääma pool mast kuni õhtu . õhtu kirjutama kapten laevaraamat : 1875. aasta 26. september uus kalender järgi surema " Mars " kell 5 hommik madrus Nigula Pärtsel ja matma sama päev kell 2 peale lõuna 42 15 ’ põhjalaius ja 7 20 ’ idapikkus all Ferro järgi ." jäätunu Laeva Kodu Suhkrulaadung andma ära London , siis sõitma tühjalt Hull ja saama uus praht , kivisüsi , Pärnu jaoks . algama kodureis . mäletama , et see olema igav ja raske päev . kõik Saks meri ja Inglis rand olema uppuma udu . Päev ja öö põlema laev märgutuli , kuid udusireen pidama huilgama vahetpidamatult . puksiir viima laev sadam ja tooma tema jälle kaugele meri . London põlema päev otsa tulema , aga tema ei valgustama miski ega paistma kuigi kaugele kollane udu . kõik liikuma ja töötama nagu vari , hääl sumbuma udu . kui Hull välja sõitma , eksima mitu päev udu . käsi väsima udusireen lõõtsutama . kapten viibima vahetpidamata lekk ja puurima silm udu . olema aga kustki täheke vilksatama , olema tema kohe sekstant plats olnud . alles neljas päev lahkuma udu ja saama õige kurss kätte , olema jõudma Norra rand , otse idasuund Hull . Taani väin tabama mina vali torm . pool päev panema vastu , sest kapten olema osav , meeskond tubli ja laev hästi lastima , siis pöörduma väike Taani sadam tormipakk , kus viibima kaks päev . Läänemeri tabama mina tugev lumesadu , tulema sula lumi nagu kott , puistama täis kõik vant ja köis , laevatekk saama tema päris rookima . aeg-ajalt tulema üks või teine puri maha võtma ja lumi puhas kloppima , sest muidu olema tema see koorem all tuul käes rebenema . kuidas mina siis õlitama jakk laevalagi vahetpidamata askeldama ! jalg minema tinaraske ja silmalaug kiskuma kinni . järgmine päev jääma küll sada üle , aga temperatuur langema 7 ° alla null . puhuma vali kagutuul , nii et pealuu lõikama läbi . kõik lõdisema , hammas ei puutuma hammas vastu . käsi lõhkema , huul lõhkema , ülevalt , vant ja köis , sadama jääkild nagu terasnael nägu ja käsi . kajut küdema raudahi kogu aeg , aga see halvem olema tekk lõdisema tulema , kui kajut soojendama olema käima . mage vesi jäätama ära ja lööma tünn lõhki , tulema ise jääkild kajut vesi sulatama , kui kohv olema vaja keetma . Laeva külg ümber tõmbuma jääkoorik ja kui lainehari tekk paiskuma , siis see sinna jäätuma . Klüüverpoomine rippuma alla jäme jääpurikas ja vant mööda ronima jää üles . juba hakkama laev jääkoorem all sügavamini istuma . sama aeg võima nägema nõrk ajujää siin-seal laik liikuv . kapten olema rahutu ja püsima kogu aeg tekk . " kas arvama , et pääsema Pärnu " usaldama küsima . " kes teadma , kui enne põhi ei vajuma ; nägema , jääkoorik laevakülg olema juba kaunis paks ," vastama tema mõrult . " ajujää see tuul küll kartma ei maksma . see ei või olema see tuul kuigi palju ." meeskond olema tusane ja tõrges , aga kapten ei usaldama vastu hakkama pool sõna . ainult madrus Tiit ei kaotama oma hea tuju . tema pidama võimalik veel naljatama : " olema viga , las panema lomp jää , siis minema jala Saaremaa - palju see maa ikka olema ." jõudma siiski oma süsi ja jäälaadung õnnelikult Pärnu . sadam ei olnud veel jää . aga sadam sõitma käima " Mars " vaevalt kolm jalg üle merepind . Pärnu tormama kõik kohe maa , ainult kapten jääma laev . kodumaa , tuttav nägu , eesti keel iga pool ... peatama vastutulija ja kõnelema tema nagu vana tuttav . süsi välja laadima , tulema lahkumine . pidama pidu sadamatrahter , Tiit puhuma oma külmuma torupill jälle hääl sisse , laulma , tantsima , nagu vanasti Kulbu " kajakas ". isegi kapten laskma laul lahti . maa olema tema ikka teistsugune kui meri , siin lõbutsema , ja pääsema tema palju lähemale , meri valitsema aga kuningas . kui pidu olema kestma juba üle kesköö , seadma pamp valmis ja hakkama jumal jätma kapten Koost , mees . kapten panema mina käsi pihk ümber ja kiitma mina tubli madrus . " kas nägema veel " " kes teadma ." " tulema kevad tagasi " Mars ", tulema !" võtma pamp selg , kepp kätte ja hakkama sealtsamast vara hommik marssima Tallinn poole . jala , poollendama , mööda konarlik postmaantee . öömaja kõrts , siis killavoor kaasas jälle edasi . jalg olema tiib . tuttav talu , tuttav suitsulõhn , kodumaa kuusk ja mänd tee ääres ... jalg olema tiib , laul tikkuma tulema iseenesest . kõige värvirikkam olema ikkagi kodumaa mets , kõige selgem kodune taevas sina . kui siis veel lumi , valge villpehme lumi hakkama sadama ... paitama käsi lumine aed ja puu tee ääres . Tallinn sõitma edasi rong , aga kodulinn võtma posthobune ja sõitma Kulbu kell helin nagu kaduma isa . jõudma Kulbu õhtu . kui Rannamägi alla sõitma , ei püsima enam istuma , tõusma püsti ja püüdma kiirustama postipoiss : " rutemini , rutemini ! vaatama , sealt udu hakkama varsti paistma valge majakas !" " hobune sõitma juba neli ," vastama postipoiss . " rutemini enam ei saama ." aga mina olema see veel vähe . siis hakkama õhtune hämarus selgima valge majakas , sadamavärav , hall kontor , ait , sadamasild ... kui väike olema siin kõik , kui madal maja ! kas valge majakas tõepoolest kõrgem ei olema ? ja majake , majake seal tuletorn taga ... hüppama saan välja enne , kui hobune peatuma , ja tormama tuba ... tuli põlema kolle , vanaisa ja Ankruvits istuma tulepaiste , ema laud taga ... siis lööma tulema kolle rõõmsalt loitma , kodune soojus tungima hing . " ema ! ema !..." ema sirutama käsi ette ja tulema mina vastu , aga sõna ei saama suu . siis viimaks : " Joonas ! olema jälle kodu ! kui suur sina olema !" pääsema veel sama tali merekool . järgmine kevad minema meri juba noor madrus , kuid see olema hoopis uus lugu . Sõnaseletus ahter - laev päraosa ballast - vajutis ehk raskus , mis paigutama laev või paat põhi , ei laev tühjalt sõitma istuma sügavamini vesi ; ballast tarvitama liiv , kivi , rauapuru ja raudlaev eriti see tarvis ehitama tank ka vesi dokk - osa sadam , mis olema kindel vesivärav meri eraldama ; dokk kasutama seal , kus olema suur tõus ja mõõn , samuti ka laev parandamine kahvel - puu , mis külge kinnitama kaljas suurpuri ülemine serv kipper - madalaim kutsejärk laev juhtkond klüüver ( kliiver ) - kolmnurkne puri laevanina klüüverpoom ( kliiverpoom ) - puu laevanina , mis külge kinnitama esipuri klüüverstaak ( kliivertaak ) - köis , mis hoidma esipuri krootsel ( groot ) - suurmast puri kuunar - kolmemastiline purjekas , mis kaks esimene mast olema varustama raa ja raapuri , tagumine - kahvelpuri ja topseliga käil - laev või paat ninaosa lugu - meri sügavus mõõtmine vahend lossima - laev tühjendama luup - suurem paat maakler - vahendaja laev üürimine kaup vedamine piilpakk ( peli e . pill ) - võll , mis abil ankur vesi välja tõmbama poom - puu , mis külge kinnitama tagapuri alumine serv poord - laev ülemine serv ; tuul poord - tuul külg pootsman - tekimeeskond kõrgeim kutsejärk ; pootsman ülesanne olema laevatöö juhtimine ja järelevalve puhtus ning kord üle praht - laev veetav kaup pukinahk tegema ( meremees šargoon ) - merehaige olema puksiir - laev , mis olema määrama , teine laev vedamine pukspriit - kliiverpoom tugi raa - põikpuu laevamast küljes , mis külge olema kinnitama puri reeling - laevatekk ümbritsev käsipuu või madal sein rehvima - kõva tuul puri vähendama ; rehv siduma osa puri kinni , nii et lahtine purjepind vähenema reid - sadamaesine mereosa , kuhu laadima sageli ankur jääma salingirist - põikpuu laevamast mastijätk kohal sei - puri seilama - purjetama sekstant - riist , mis abil nurk mõõtma , et määrama laev asukoht meri soot - nöör , mis hoidma teadma puri välisots vajalik asend ; nöör , mis abil võima teadma puri pingumale tõmbama ja lõdvem laskma taglas - laev puri , mast ja köis üldnimetus teng - mastijätk topsel - mastijätk ehk teng külge kinnitatav kolmnurkne puri tull - paat parras asetama konks või haak , mis vahele paigutama aer sõudmine vahestaak ( vahetaak ) - köis , mis ühendama kaks mast vant - jäme köis mast kinnitamine vints - seadma laev , mis abil väiksem raskus võima tõstma laev laadimine ja tühjendamine vrakk - kõlbmatu muutuma laev vöör - laevanina Märkus . Sõnaseletus olema koostama autor poolt . nii siin kui tekst esinema mõni laevasõidualane termin vanem kuju , nagu see oma aeg meremees hulgas tarvitus olema ning nagu ka autor olema see kasutama . Sõnaseletus olema niisugune puhk sulg lisama tänapäev kasutatav sõnakuju . olema Vana Meremees Olen vana meremees . selg tõmbama kühma , sõrm konks kõver , jalg kange ja tuim . jooksva vaevama puus ja labaluu . enam ei askeldama mina kevaditi laevaahter , ei kamandama mees ega korraldama merekaart . nüüd olema mina väike punane majake Väinaveri neem , merekallas . majake taga mühama männimets ja torm aegu ulatuma merelaine kastma uksekünnis . olema oma vanapõlvekodu täiesti rahul , ega saama mina elama mujal . kui aken avama . kuulma selgesti meri hingamine . mõnikord , iseäranis kevaditi ja sügiseti , hakkama meri mina kutsuma , aga mina ei olema enam mineja kuhugi . mina aeg möödas . ei mina ise vist lahku enam majake , kord viima mina siit laud majake , jalg eespool . Vesku kabel surnuaed Ann kõrvale . või ehk olema siiski meri mina haud määrama ? mispärast küll meri mina mõnikord nii valjusti pidama kutsuma ? aga ei , meri olema mina haud määrama , see kuulutama mina juba lapsepõli tark nägija . isa ja vanaisa puhkama pealegi meri , mina viimne puhkepaik olema Vesku surnuaed Ann kõrval . olema jääma päris üksi . Ann lahkuma juba hulk aasta eest . olema mina ka kaks poiss , aga see lahkuma veel enne kui Ann minema . üks hukkuma meri , teine kaduma sõda keerd . olema üksi jääma ja elama mälestus . päeviti istuma majake trepp või rand kivi , mõõtma silm mereväli ja saatma möödapurjetav laev , nagu tegema see palju aasta eest lapsepõli . enam mina ei lükkama ise paat vesi ega sõitma kala . mina aitama küllalt see , et vaatlema teine toimetus . kala tulema andma mina värske , tubakas saama pood - ja mis mina muu vaja . õhtu toon piim ja leib neem tagant talu , süütama kolle tuli ja valmistama ise söök . siis tulema hulkuma tagasi mina ainuke seltsiline , kass Murri , kraapima uks taga ja näuguma sisselaskmine . avama uks , kallama tema piim kolle ette tass . siis hakkama meri öiselt hingama , mina toon välja oma vana merekaart ja laevaraamat , hakkama tema korraldama ja sorima . Murri ronima lauanurk ja hakkama nurr laskma . kui aga mina mõte kippuma ekslema noorpõlvemälestus , jätma kass nurrulöömine , avama silm pilukile , nagu tahtma tema mõistma mina mõte ja elama kaasa mina mälestus . mõnikord , kui istuma rand kivi , tulema kapten Verk väledajalgne poiss mina juurde , ronima kukile ja põli . siis pidama jutustama tema lugu kauge maa ja meri , suur linn ja tormihaldjas , kes olema pikk juus , ülalt naisterahvas keha , alt - kalasaba , ja kes torm aegu alalõpmata saatma laev , ujuma kord laevanina , kord pära . teinekord valmistama poiss ise männikorbane laev , panema tema puri peale ja saatma Soome poole seilama . ei tema küsima , kas tema laev seal keegi ootama , kas see kunagi pärale jõudma . tema saatma see laevastik viisi , kõige parem lootus ja kõige parem soov . kui õhtu saabuma ja päike laskuma merepind , korjama tema käsi veepind päikesekuld . siis kutsuma tema mina tuba ja mina pidama näitama tema looma , liivakell , suur kompass ja merekaart . väledajalgne jooksma tema mina ees ja mina ei jõudma kuidagi tema järele . tuba panema pink ja tool kokku , ehitama laev . merekaart ja kompass asetama laud , vanem haarama rooliratas ja hakkama juhtima , noorem heitma lugema vesi , keerama liivakell ümber - jooksma . hilja õhtu tulema ema , võtma poiss käekõrvale ja viima magama . aga mina jätma merekaart laud , lugema vesi , tool laev ja keerama liivakell jälle ümber . nagu peenike valge niit langema liiv kell . nii olema läinud aeg . mõte hakkama ekslema mälestus , kass avama silm pilukile ja jätma ketramine . tulema meel lapsepõlvekodu ja kodurand , kus mina jooksma väledajalgne ja saatma männikorp laev kauge meri . mina Lapsepõlvekodu mina lapsepõlvekodu olema Kulbu sadam , meri ääres , valge majakas taga . sinna kostma selgesti meri hingamine , torm aegu ulatuma laine kastma mina künnis ja maja taga mühama männimets . seal elama ema ja ema poolt vanaisa . isa meri ise võtma . tema olema mina ainult paar mälestus jäädavalt säilima . tema olema hall silm , kare habe ja tugev käsi . kord tõstma tema mina ise kukile ja ratsutama siis ümber tuba , mina kiikama ja patsutama tema karvane pea . ema istuma ahi ääres ja vaatama mina hullamine hiilgavi silm pealt . mäletama , et olema talvine aeg , isa olema tulnud Liibav maa mööda , sest meri olema ammugi jää ja vana Ankruvits ei süüdanud enam mõni nädal majakas tuli . sõitma posthobune kell helin õu . mina ei teadma ootama . kui avama uks , tulema palju kargus ja külm sisse . ema tõusma laud tagant püsti , sirutama käsi vastu ja hüüdma : " isa !" rohkem mina tema ei mäletama . laevapoiss hoidma alati tema pilt põu , aga see hukkuma üks " suits ". järgmine sügis saabuma üks õhtu teade , et " Auroora " olema hukkuma Rootsi rand , meeskond olema keegi pääsema . isa olema " Auroora " kapten , ja see teade lööma sisse nagu välk . vanaisa silm tuhmuma , tema hakkama vabisema ega saama sõna suu . ema laskma kiri maha kukkuma , vaatama tükk aeg tuhm silm ise ette , ahmima suu õhk , siis pistma kiljuma ja jooksma õu . mina vanaisa leidma tema pärast rand külm kivi pealt kummuli . seal tema nuuksuma tasakesi kuiv silm , sest pisar olema otsa lõppema . tuul sasima ja vassutama tema juus . et ka mina olema isa surmasõnum kuulma nutma - see ei mäletama . järgmine kevad minema ema teenima sadamakontor . sest muidu ei tulnud enam välja . panema iga hommik sinine kleit selg , valge põll ette ja minema . mõnikord jääma mina hommikuti kauaks magama . kui ärkama , olema mina jaoks söök laud ja ema juba läinud . vanaisa olema sillavaht . istuma suviti päev otsa sild ees putka , kuduma kalavõrk ja meisterdama kasetoht võrgukupp . mina olema aeg ja voli palju . saatma mööda terve päev mererand mängima ja jooksma . tegema mina siis männikorbane laev nagu kapten Verk väledajalgne poiss ja saatma see meri seilama , küsima see , kas tema kunagi pärale jõudma ja kas tema keegi ootama . kui puri ilmuma mereselg , istuma kivi ja hakkama arvama , kas laev sõitma mina sadam või laskma mööda . tervitama sissesõitev laev ja saatma lahkuv . armastama rohkem laev saatma kaugele teekond kui tervitama tulija . sissesõitev laev tõmbama küll juba eemal tervituslipp mast , aga kui reid jõudma , laskma ankur kohe raginal vesi , rebima puri alla ja varsti sõitma mees paat maa . siis ei pakkuma laev enam huvi . mees algama lällutamine " kajakas " kõrts . lahkuv laev madrus ei nägema kunagi " kajakas ". tema olema asjalik ja tõsine , nii et jälgima see tegevus aukartus . selgesti paistma rand , kuidas laev asjalikult liikuma ja toimetama . käima pood toidumoon tooma ja viima vaat mage vesi laev , et pikk teekond jätk . mage vesi viimine laev olema harilikult viimane käik maa enne äraminek . kui nägema madrus laev sõitma , veevaat paat , siis võima rahulikult kivi istuma ja ootama , sest varsti hiivama mõni laev ankur , tõmbama puri üles ja hakkama minema . pikka-pikka tema hakkama liikuma reid , tõmbama jumalagajätmine lipp mast , ja valge puri pind nägema selgesti , kuidas madrus kergitama müts . istuma siis liikumatult kivi , saatma silm lahkuv laev niikaua , kuni tema kaduma neem taha või mereselg . valus igatsus tõusma siis rind , olema tahtma reisima laev kaasa tundmatu mereselg taha . Meri hakkama valjemini kohisema ja hakkama mõistma , et tema kutsuma . õhtuti kogunema " kajakas " kõrts meremees täis . käima siis lett kõrval kast istuma , meremees vaatama ja jutt kuulama imelik seiklus . mõni madrus olema jutukas kõiksugune juhtumus rääkima , mõni jälle olema uhke ja ütlema : " sõitma ise kõik maailmameri läbi , küll siis nägema , mis sina mina pärima ." mõnikord mängima kaar , jood viin , laulma kare hääl meremees+telaul ja tantsima vaaruv jalg võõramaa tants , mis olema õpitud kaugel maa . aga kõik madrus olema tätoveerima käeranne ankur , mõni olema laev rind . mäletama üks rootsi madrus , kes tantsima alati tõmbama rind lahti , see olema rind naisterahvas kuju ja madu . naisterahvas hoidma käsi üleval , madu keerlema tema keha ümber . meelsamini kui " kajakas " armastama veetma õhtu ja sagedasti ka öö oma vana sõber Ankruvits juures majakas . iga õhtu , kui päikesetera kaduma neem taha , minema Ankruvits üles ja süütama majakas tulema . see tegema tema juba palju aasta . ennemalt olema olnud madrus , sõitma läbi kõik maailmameri ja võõras maa . Vana päev olema jääma Kulbu peatuma ja hakanud majakavaht . siin olema tema ülearu hoolas , ei suigatama silmapilk ega tulnud kogu öö jooksul kord alla . majakatuli olema sadam silm ja laevamees teejuht - see olema lima sõna . hoidma siis see tuli üleval hool ja armastus , nagu mõni ohvrituli . vaikne öö tikkuma sääsk ja ööliblikas suruma klaas ette valgusvihk . siis käima tema tema rätik aken eest ära ajama . sealjuures lausuma tema mina : " kui nüüd ometi veidi tuuleõhk tõusma ... ega muu , tegema tuli tuhm , ega paistma Kulbu tulema nii kaugele nagu pidama ." mõnikord jääma tema majakarõdu kauem peatuma . toetus käsipuu najale ja vaatama mõte valgusvihk suunas kaugele meri . mis tema seal üleval mõtlema , ei tema see mina rääkima . aga kui majakatuli rõõmsalt loitma , pistma Ankruvits tubakarull põsk ja muutuma jutukas . siis kõnelema tema mina oma seiklus kauge meri ja oma lapsepõli . see aeg kui tema olnud poisike , olema mõisasaks tema laskma meri , tema läinud salaja . peitnu ise üks inglise laev ruum kolu vahele ja tulnud alles siis välja , kui nälg ajama . laev olnud juba kaugel meri . pootsman andma küll esiti tuuviots mööda püks , aga pärast võetud tema ikkagi laevapoiss . sõitma läbi mitu võõras meri , elama läbi mitu avarii ning hukkumine ja õppima selge palju võõras keel . saama pärast pootsman , olema ehk saama kipper . aga ... siin lõpetama tema alati jutt , panema uus rull tubakas suu ja lausuma teine jutt tegema : " ja-jaa , ei olema enam nii kange meremees kui enne . ulatama see õlipudel siia , valama lisa , tuli hakkama tuhmuma ." see olema mina sõber Ankruvits . vana Ankruvits . pidama Kulbu majakas kaua aeg tuli üleval . sealt , tuli juurest majakas tema üks hommik surnud leitu . aga siis olema mina juba kodu ära , noor madrus , aasta merekool käima . mäletama veel oma lapsepõlvekodu , et iga kevad ja sügis sõitma soomlane oma ühemastiline jaala Kulbu silk tooma ja sealt vili ja kartul viima . see olema rõõmus päev . silgutünn tooma maa , " kajakas " taha lagedale . pärast haisema " kajakas " ümbrus veel kaua silk . sinna lööma üles oma putka ja laud kõiksugune kaupmees , nii et kogu aeg võima saama magus kali , kringel , taskunuga , ja sitsrätik . " kajakas " ette kogunema palju maamees , kõik lasila olema hobune täis ja olema paar nädal elu ja liikumine nagu laat . maamees olema hoopis teistsugune kui mina mees , rääkima pehme keelemurre ega teadma , et merevesi ei kõlbama jooma . mäletama , et üks katsuma meri jooma paari+st-kolm koht , siis tull ära ja lausuma : " ära rüvetama vesi ." kauplema siis hoopis teisiti kui nüüd . enne sobitama sõprus , andma kingitus , toovuks . nagu soomlane nimetama . soomlane toovuks olema : hülgerasv , nahkkinnas ja kuivatama kala . maamees tooma või , muna ja vill . kui sõprus sobitama , hakkama alles müüma ja ostma . maamees viima kevad silguveerandik ja poolik kodu , sügis tooma riist tagasi , aga siis olema tema vili täis - mõõt mõõt vastu . raha eest ostma vähe , enamasti olema vahetuskaup mina olema soomlane hulgas hea tuttav ja sõber , vanaisa tuttav olema tema kõik . kui tulema maa , olema esimene asi minema sillaputka vanaisa jutt . saama kord toovuks soome puss . siis olema mina päev otsa käimine ja vaatamine , nii et ema saama mina harva nägema . tulema mõnikord õhtu otsima , leidma istuma jaalaparras või rand , võtma käekõrvale ja viima kodu magama . " kus sina mina olema pikk päev otsa ? jääma see viis mina hoopis võõras . nägema , juus olema kasvama pikk ja kuresaabas jalg ." silitama mina salkus pea , määrima rasv jalg ja panema magama . aga sügiseti , kui töö sadam lõppema , loots , venemees ja teine väljast tulnud töömees lahkuma hakkama , pidama " kajakas " suur pidu . siis minema ka naine ja tüdruk kõrts . ema ja vanaisa olema ka seal . ainult Ankruvits puuduma , tema olema üleval oma tuli juures . saatma tema siis loots poolt sinna üles kortel viin ja toop õlu . Ankruvits võtma toovuks vastu , aga ei puudutama enne , kui kustutama hommik tulema . olema siis kõrts hiline öö . jood vähe , rohkem ajama jutt . vanaisa mängima viiul , loots laulma vana meremehelaul . rääkima suvine teenistus ja leidma , et endine aeg olema parem . lahkuma jätma üksteise kättpidi jumal . mina olema üks sügispidu iseäranis selgesti meel , sest siis olema kõrts üks nägija-naine , kes kuulutama kõik tulevik . kes saama meremees , kes jääma maa , kes hukkuma meri . rääkima natuke kangelt , kes teadma , kust maa tema võima pärit olema . ema hoidma kõvasti mina käest kinni , tahtma ikka mina nägija juurde minema . sealsamas aga kartma ja tõmbuma tagasi . viimaks tulema nägija ise mina juurde , vaatama mina teravalt silm ja lausuma : Suur mees sina kasvama ... meremees sina saama ... kaugel sina käima , palju nägema ... aga meri sina ei päri ... ema minema silm niiske , tõmbama mina kättpidi ise järel kõrts välja ja hakkama kodu minema . tee hakkama nuuksatama , suruma tugevasti mina käsi ja ütlema : " Joonas , ära minema meri , ära minema !" tali olema mina kodu vaikne . Meri tõmbuma kaas peale , Silm ei ulatuma nägema vesi . Ankruvits ei süüdanud majakas tuli . " kajakas " kõrts ees ei peatuma nädal jooksul üks hobune . vanaisa ei käima sillaputka istuma ja ema käima ainult paar tund sadamakontor . kõik tee ja käik tuiskama täis , sadamasild otsas olema kõrge hang . Meri puhkama , ei olnud kuulma tema hingamine ega kutse . istuma pikk õhtu tuba küdev ahi ees . vanaisa lugema piibel või mängima viiul . ema hakkama mina aabits õpetama . soe ja armas olema mina talvine kodu . Vana Ankruvits käima iga õhtu mina küdev ahi ees istuma ja jutt ajama . mäletama veel , et üks kevad seisma ema rand . tuul paisutama meri ja lõhkuma jää . kaugelt kuulduma vesi kohin . siis ütlema ema : " ema , kas kuulma , kuidas meri kutsuma ? Suvel kutsuma sagedasti , kui istuma rand kivi ." siis vaatama ema mina kohkunult otsa , pisar purskuma silm , tema haarama kõvemini mina käest kinni ja ütlema : " see mina kartma ... ära kuulama , Joonas , see kutse , ära kuulama !" kuidas mina Sai Meremees Nii mööduma mõni aasta . vanaisa pea muutuma üleni valge , ema pale ilmuma korts , mina aga tugevnema ja kasvama . olema juba nii tugev , et võima käima sadam töö , laev lastima ja tühjendama . laud lastimine olema mees eest väljas , telliskivi laadimine olema mina jaoks veel raske . ujuma võima sadamasild üks hing reid ja sealt jälle tagasi . sukeldumine ei saama üks sadamapoiss mina vastu : võima tooma kaks süld sügavus kivi põhi välja , kartulijaala alt läbi ujuma usaldama mina üksi . näima nii , nagu olema kasvama ema märkama . üks õhtu vaatlema tema mina kaua ja tegema siis äkki leidus : " kui suur ja tugev sina juba olema kasvama . paks ruuge juus ja lai õlg , nagu kaduma isa ... ja siis veidi aeg pärast murelikult : " mis sina küll saama " " eks ikka meremees ," olema mina kindel vastus . ka vana Ankruvits leidma , et olema laiaõlgne nagu isa , mina elukutse kohta olema tema aga otsus valmima - tubli meremees saama . mina ei teadma , kas ruuge pea ja lai õlg olema isa pärima , see tundma aga küll , et olema isa pärima seikluskirg ja tung meri . sest Ankruvits jutustama sagedasti mina isa . ei mina enam istuma rand kivi ega saatma meri männikorbane laev , vaid aerutama ja seilama päev otsa vanaisa paat laht ringi . mõnikord tulema mina kaasa kõrtsimees ja kirjutaja poeg . siis olema mina kapten , tema - madrus . tema usaldama hea meel tüür ja soot mina käsi , sest mina mõistma tema paremini käsitsema kui tema . tegema siis kord omapead pikem reis , seilama Viiralaiule , verst 10-12 rand . see olema ühtlasi mina esimene merereis . laht olema paras priske tuul , aga kui jõudma laht välja , neem ots mööda , hakkama paat tantsima - tunduma torm . laskma rehvima puri ja juhtima siiski laev kindel käsi Viiralaiule . tundma siis esimene kord suur tegevustung ja meeldiv rahutus hing , mis pärast torm aeg tundma alati . hirm olema mina kunagi tundma . Viiralaiul vedama paat suur vaev maa ja pidama seal paigal olema kaks päev , ise toitma kajakamuna ja kannatama janu , sest torm ei lubama tagasisõit ette võtma . siis kahetsema ja nutma teine poiss ja süüdistama mina , sest reis olema ette võetud mina algatus . maksma õige palju vaev see rahustama ja lohutama . kõige halvem olema öösiti , sest olema vilu ja piserdama vihm tuulehoog sekka . võtma siis paadilt puri maha , mässima ise tema sisse ja magama nagu põhjamaa-reisija kott . alles kolmas päev hommik usaldama alustama tagasisõit , sest tuul olema vaiksem ja puhuma poord . võtma kurss otse majakas peale . pool tee tulema mina vastu puksiir , olema saadetud mina otsima . teine poiss minema puksiir üle , mina juhtima aga ise oma laev sadam . sild olema mina vastama . olema seal siis mõni pahandus , poiss paluma isa nutma andeks , peasüüdlane jääma mina . aga ema , kadunuke , ei lausuma mina halb sõna , mõõtma mina pikk kurb pilk , panema siis käsi mina õlg ja ütlema : " tulema kodu , Joonas !" õhtu käima tuletorn ja vana Ankruvits otsus olema : " sina pidama meri minema , poiss , muidu saama siin otsa ." olema siis kolmeteistkümneaastane . järgmine tali viima mina kihelkonnakool , ja nagu pärast selguma , see tagamõte , et koolitama mina kirjutaja ja võõrutama meri . aga see ei tulnud miski välja . järgmine kevad seilama jälle laht ringi ja veetma õhtu vana majakavaht juures . üks õhtu teatama tema kindel sõna , et tahtma minema meri . kui muidu ei saama , siis salaja , nagu tegema see tema . siis mõõtma vana meremees ja majakavaht silm mina pikkus , õlg laius , katsuma käsivars tugevus ja otsustama : " ei minema veel , ei olema see sitkus , mis olema mina see aeg . kasvama veel üks aasta . laevapoiss käsi pidama olema nii tugev , et jaksama ronima klüüverstaak mööda mast , sealt vahestaak mööda üks terg teine ja krootsel mööda jälle tekk . see olema laevapoisi-kask . mina õiendama see , aga sina praegu veel i õiendama . kannatama veel aasta ." see suvi olema mina peategevus ronimine . sobitama madrus tutvus , käima ronima laev . saavutama hea tagajärg , aga levapoisi-katse ei julgema ette võtma , ei usaldama ise sitkus . järgmine kevad lõpetama kihelkonnakool . kui kodu sõitma , olema ilm selge , puhuma priske meretuul . tundma juba kaugelt merelõhn ja kuulduma summutatu meri kohisemine . hing ärkama tormirahutus , nagu tundma Viiralaiule sõitma . koduõu ootama ema , vanaisa ja Ankruvits . hüppama vanker ja hüüdma ema : " Koo olema läbi , lubama nüüd minema meri !" " mis sina siis nüüd meri ... isa järele ... puhkama enne . ehk hakkama kirjutaja " " ei !" ütlema kindlasti . " lubama meri !" " niisugune tugev poiss ," seisma mina eest vana majakavaht , " kas kõlbama see hakkama kirjutaja ." märkama isegi , et olema kasvama suur ja tugev , olema praegu tahtma ronima laevamast , siis käsi vahestaak mööda üks mast teine ... tegema laevapoisi-katse . " täna tegema laevapoisi-katse ," teatama tasakesi Ankruvits . ema näima hea meel olema mina tugevus , aga seesama tugevus tegema tema kurb . küllap aimama , et mina maa pidama ei saama . loomus nõudma oma - hunt vaatama ikka mets poole , nagu vana Ankruvits ütlema . see päev ei pääsema mina enam laev , et katse ette võtma . õhtu minema aegsasti tuletorn , astuma rõdu ja jääma ootama Ankruvits , et tema nõu pidama meri pääsemine üle . tundma liige ja käsivars pakitsev jõud . haarama rõdu käsipuu kinni , viskama jalg üle äär ja jääma käsipuu rippuma . oo , käsi pidama küll ! kui ei saama katse tegema laev , tegema siinsamas ! ronima käsi varal , käsipuu kinni hoidma , kord ümber majakas rõdu . jõud jätkuma küll ja pidama olema ka arg ! majakas olema seitse süld kõrge ja rõdu ümbermõõt kolmkümmend samm . " olema sitke poiss ," kiitma Ankruvits , kui tulema üles . " kas sina nägema ? kas tänavu tegema laevapoisi-katse , mis mina kõnelema " " tegema küll , olema sitke poiss ." nüüd hakkama Ankruvits iga õhtu nõu pidama , kuidas meri pääsema . mina kuulama iga sissesõitev laev järele , kas laevapoiss vaja ei olema , kuid ikka olema koht täis . otsustama juba kord , et minema salaja Verk või Loopu või koguni Tallinn ja katsuma seal pääsema laev . siis kõnelema ema , et mina ikkagi kirjutaja ei saama , lubama aga meri . ega siis meri kõik laevamees võtma , mina kuulutama ju nägija , et meri mina ei päri . kuhu sina oma saatus eest ikka pääsema . kui olema määrama uppuma , siis võima uppuma ka veepang . lubama ikka mina minema , kas see parem olema , ei kord salaja lahkuma . eks olema ennegi salaja lahkuma . " ega mina siis sellepärast ... ütlema ema , " eks surm või tabama iga pool , ja üks jumal olema , nii siin kui seal ... aga kodu jääma tühi ja kõle , kui sina ära minema . olema nii hea õhtu kontorist kodu tulema , kui sina jooksma vastu ... " aga ema , mina kasvama ju varsti mees , kaua mina sina ikka vastu jooksma , ei jooksma nüüdki enam ... see mina jutt lõppema . ema jääma kolle ette istuma , käsi rüpp . mina loobuma Verk minek . aga kui sadam sõitma kolmemastiline " suits ", mis olema kapten Ankruvits vana tuttav Vessart ja mis olema laevapoiss koht vaba , siis lööma mina kõik keema ja kihama . ei suutma enam silm pöörama " suits ". " nüüd , vana sõber , tee kaup valmima !" ütlema Ankruvits " see mina minema , enam ei aitama miski . kui muidu ei saama , siis salaja ." " kui sina loomus just nõudma , eks mina siis vaatama ," olema Ankruvits nõus . " Vessart olema muidu hea mees , ainult veidi palju armastama kibe . olema " Marta " laevapoiss , kui mina olema seal vanem madrus . eks mina vaatama ." ja siia minema kõik ruttu . " kajakas " tagakamber tegema Vessart kaup maha . olema nõus mina ka siis laev võtma , kui lahkuma kodu salaja . tundma hea meel mina lai õlg ja ütlema , et olema oma isa poeg . meeldima tema ka see , et mina nimi olema samuti Joonas nagu isa . olema isa üks õppima merekool . tarvilik asi viima laev salaja . laupäev pealelõuna pidama laev ankur hiivama . mina pidama ootama jõesuu padrik ja siis madrus , kes mage vesi järele tulema , sõitma laev . olema terve see nädal suur erutus . öösi virguma sagedasti uni , päev ei leidma mingisugune tegevus . ema ei usaldama silm vaatama . kartma kõige rohkem tema kurb vaade . olema kahju ja halb lahkuma jumal jätma . vanaisa vist aimama mina mõte , aga tema aimama , et talitama oma loomus järgi . kui ema laupäev hommik hakkama kontor minema , panema käsi tema pihk ümber ja lausuma nagu muuseas : " minema aga jälle ... see pidama olema mina jumalagajätt . minema aga kõik teisiti . ema tulema juba lõuna kontor kodu ja tema kurb silm märkama , et tema mina kavatsus teadma või vähemalt see aimama . istuma tuba aken all ja vaatlema " suits " reid . ema ei tulnud tuba . liikuma kogu aeg õu ja otsima tegevus , ehkki tema ei olnud miski talitama . kuidas mina nüüd minema ema mööda , kuidas mina lahkuma jumal jätma ? aga meri olema nii ilus , " suits " paistma nii võimas reid ja meri kutse olema nii vali ... rahutus hing minema ikka suurem ja meri huige tugevam ... arvama nägema " suits " elav liikumine ja tegevus . võib-olla harutama juba vall , et üles tõmbama puri , võib-olla olema madrus juba mage vesi laev viima ... astuma õu ja tahtma mahalöödud silm ema mööda minema . ema astuma mina vastu , vaatama siis pikk kurb pilk mina otsa ja küsima tasakesi : " Joonas , kuhu sina minema " mina tarduma süda . " Joonas , kuhu sina minema " " sina teadma ju , ema ," kogelema , " mina pidama minema ... " ära siis minema salaja , see ei tooma hea . ega mina sina kinni pea , kui sina süda sinna kippuma ." ja muutuma kõik hea . mina ei tarvitsema minema varitsema jõesuu . Vana sõber Ankruvits , kes jätma juba hommik jumal , viima laev sõna , ja kapten Vessart sõitma ise mina sild vastu . ema tegema mina veel mitu pakk kaasa , andma põu isa pilt ja väike testament . saatma olema tema kõik kolm : ema , vanaisa ja vana sõber Ankruvits . ei räägitud sõna , ainult vana Ankruvits pilgutama silm ja sülitama sagedamini kui muidu . ema toetuma sillapost najale . ei tema nutma , saatma mina pikk kurb pilk , kui Vessart aer paat sild tõukama . nüüd jääma tema kodu tühi . ja nii tema jääma mina sillapost najale seisma . aga kui " suits " puri hakkama tuul võtma , laev hakkama liuglema ja mees jumalagajätt müts kergitama , ühes teine ka mina , siis puhkema ema nutma . nägema , kuidas tema haarama käsi post ja kuidas tema keha võbisema nutukramp . siis purskama ka mina pisar silm . ega tema siis sellepärast ... üks jumal nii siin kui seal , aga kodu jääma tühi . aga puri paisuma , laev kaugenema ja varsti kaduma nuttev ema ühes sadamasild rand hallus . mina sõitma tundmatu vesi , vastu tundmatu tulevik . Esimes Päev Laeva Esimes päev laev ... olema täituma ammune igatsus , olema pääsema meri . vaba silmapilk uitama tekk , vaatama madrus toimetus ja ootama kogu aeg miski eriline , aga mis nimelt , see ei teadma õieti isegi . Torm tahtma nägema ja läbi elama . Kui nagu mina meelitus ei olnud esimene päev tugev tuul . olema siiski teine asi seilama kolmemastiline " suits ... mis olema vanaisa purjepaat see kõrval . kui võimas olema siin puri , kui tugev vant . ja andma sammuma , enne kui jõudma rooliratas juurest ette . piilpakk juurde . võimas rind kündma tema vesi , vähene tuul ei pannud tema kõikuma . aga üks asi pettuma : lootma laev suurem avarus , laiem silmaring kui kodurand . nüüd aga selguma , et olema nägema õige väike ratas meri . silm ei ulatuma kuigi kaugele . ja taevas näima olema madalamal . Kodu tuletorn olema avarus palju suurem . tõsi küll , et siin mast vaadatud silmaring olema palju avaram kui tekk , kuid ootama siiski enam . mõnikord ronima mast salingirist ja märkama puri silmapiir , laskuma aga alla tekk , siis ei olnud puri nägema . kordama see katse mitu ja mitu kord . pärast seletama kapten , et tekk ulatuma nägema verst kümme-viisteist mast - kakskümmend viis . kauge puri olema maa kumerus taga . see viimane teadma isegi , aga et silmaring olema ikka nii kitsas , see olema mina üllatav uudis . mina ülesanne olema valmistama meeskond sööma , viima kapten ja tüürimees toit kajut , kord hoidma kajut ja laevatekk ning abi olema kõik laevamees , kus käskima . ja sõnakuulelik pidama olema . see kõik kapten teatama mina juba kaup tegema " kajakas " ja kordama veel laev . peale see pidama iga pool vaatama ja õppima , kus miski õppima olema . see viimane olema olnud vaja meel tuletama , tegema see ilma käskima isegi . laevamees olema mina kõige rohkem tegemine madrus Pärtsel . see olema kohe esimene päev peale mina vastu vaenuline . olema pilusilmaline mehejäss , rangis jalg ja tugev käpp nagu karu . vaevalt nägema tema mina laevatekk kui hüüdma : " aa , mina olema uus Jaak ! tere , Jaak !" mõistma , et see olema mina . " mis Jaak " lausuma pahaselt . " mina nimi olema Joonas , Joonas Kleement ." " ükspuha , ükspuha , siin olema ikkagi Jaak ." ja hakkama mina see päev hüüdma Jaak . naeratama aga oma pilusilm ja püüdma kiusama , kus saama . kord ulatama mina ämber ja ütlema , et mina viima tema pukspriit , tema olema see vaja . mina võtma küll ämber , kuid ütlema : " säärane asi mina tögama ei saama . saatma mõni maarott ämber pukspriit tooma , mina juba teadma , mis asi see olema ." nii tema mina alati püüdma nöökama . kord andma mina tükike liivapaber ja käskima see puhas tegema laevakahvel , teinekord soovitama puulõhkumine juures tarvitama laevakiil . pidama alati hoidma silm lahti , ka söögitegemine juures . kord olema tema kallama kohvikatel merevesi , teinekord jälle käima sool panema supp sisse , nii et see keegi sööma ei kõlbama . siis näägutama mina : " kas Jaak keetma täna lõuna merevesi supp " et mina tulema täitma kõik laevamees käsk , siis kujunema nii , et oma laevapoisi-katseg pidama tegema tema ees , kuigi mina heameel olema tegema see teine ees . olema juba ammu isegi oodanud , et kapten hakkama proovima mina tugevus , laskma tegema laevapoisi-katse , nagu see vana Ankruvits mina olema jutustama . ise mina ei julgema see kapten meel tuletama . nii siis tulema , kohe peale mina esimene reis , kui lahkuma Helsingi , et olema kahekesi Pärtsel laevatekk . tema vahikord , mina niisama istuma ankrukett . tulema oma pilusilm n < U + 0430 > U + 0435 > ratades mina juurde ja küsima : " kas olema ka tugev poiss ? näitama oma jõud ... " kas pidama tegema laevapoisi-katse " küsima erutus . " laevapoisi-katse ... tee siis oma katse !" nüüd hakkama palavusejuga jooksma üle selg . katse olema käsi . kas aga suutma , kas suutma ? ei tohtima erutuma , ei tohtima alla vaatama , pidama kõrgel ronima mõtlema miski muu , pea lugema mõni laul või ükskordüks . see olema vana Ankruvits õpetus . ronima mööda veidi kõikuv klüüverpoom kuni klüüverstaagini ja siis mööda klüüverstaak üles . hea olema toetuma purjerõngas . mast jõudma olema ise leidma , tundma küll erutus , aga palav juga enam ei tundma selg . puhkama veidi . siis haarama käsi vahestaak kinni ... nüüd , käsi , näitama , mis võima ! alla ei tohtima vaatama ... tundma leng vabisemine ja keha kõikumine ... kolm kord viis olema viisteist ... kuus kord neli - kakskümmend neli ... nii mina korrutama , kuni tundma , et parem käsi haarama teng . " tulema maha , Joonas ! tulema maha !" lohistama ise teng mööda salingirist ja sealt juba mast redel mööda tekk . hüüdja olema Pärtsel . Esimes kord tema kutsuma mina Joonas . jooksma tema juurde ja küsima erutus : " kas tegema katse " Pärtsel pilusilm ei naerma . tema vehkima oma määratu käpp ja pomisema : " mis sina pagan ... poisirajakas ... seal üleval , et süda jääma vaatama seis ." ja kaduma pomisema tagalaev . olema mina esimene päev veel meel , et väga vähe magama . südamepööritus küll ei tundma , aga vaevalt minema silm kinni , kui tundma , et mina keha lahkuma voodi ja hakkama hõljuma . olema siis alati suur hirm , et kukkuma . mõnikord hakkama kukkuma ja kui siis karjatama ärkama , ei saama tükk aeg aru , et olema kajut koi . Torm Kulbu sõitma " suits " telliskivi Helsingi . sealt ei saama uus praht , tulema sõitma tühjalt Viiburi , kust saama laualaadung Inglismaa jaoks . seisma ees pikk tee - Viiburi Liverpool . rõõmus ärevus ootama see pikk reis , sest pikk teekond võima nii mõni juhtuma . ootama poisikeselik uudishimu torm . tahtma uuesti läbi elama see erutus ja tegevustung , mis tundma Viiralaiule sõitma . kogu aeg olema püsima vaikne ilm , " suits " sõitma õige tasakesi . mõnikord paisuma küll puri , nagisema köis ja vant , aga sealsamas jääma puri rippu ning " suits " näima seisma . " laisk tuul , laisk tuul ," ütlema laevamees . hakkama otsima torm ennustav märk , nagu see olema õppima vanaisa ja Ankruvits . teadma , et õhtune päikesepuna tähendama tuul ja vahuhari meri tooma torm . vaatlema siis õhtuti päike loojenemine ja uurima vahuribu merepind . sagedasti ronima mast , et nägema , kas maa kerkima , sest ilus ilm maa kerkimine tooma alati torm , see teadma kindlasti . kapten kajut koristama uurima baromeeter seis , baromeeter näitama ikka hea ilm ja loodus märk petma või ei osanud mina tema hindama . kas see olema lihtne poisikeselik uudishimu ? tormiarmastus näima mina olema loomus . olema hiljemini alati torm aegu tundma rõõmus ärevus ja tegevustung . ilus ilm olema olnud sageli tegevusetu ja ükskõikne , aga torm aegu olema mina elu tõusma . ja see olema olnud hea , just see tõttu olema pärast , kui juba ise olema kapten , kõige rohkem suutma valitsema ja mõjustama mees . ootama siis torm . küsima madrus arvamus torm tulek kohta ja näitama tema torm ennustav märk . teine pannud mina tähele , ainult Pärtsel ütlema : " esi ... Jaak ootama torm ? küllap jõudma veel pukinahk tegema . las jõudma Taani väin läbi , eks siis ristimine näitama , kas kõlbama meremees ." Viiburi saama laev varsti laskma . kapten keelduma tekilaadung võtma - pikk tee . minema teadma , mis võima juhtuma . " küllap kartma torm ," mõtlema endamisi . " küll see vana merekaru asi tundma ." olema mina siis asi ülearu tegev olema . pühkima laevatekk , tõstma asi üks koht teine , ronima paar kord mast ja klüüverpoom . olema ise kogu aeg see arvamine , et kõik olija mina vaatlema ja imetlema . küll olema see laeva-palju tegemine ! mage vesi tooma käima üks teine ka mina . see ei tulnud siin ammutama jõgi nagu Kuibul . vaid saama sadama pumbakaevus . kui siis toll laev lahkuma ja puksiir laev sild lagedale viis . tõmbama kohe puri üles ja mina tulema mast ronima topsel seadma . puri seadma tuul , kipper haarama rooliratas hüüdma : " minema !" siis kergitama müts ja üks teine laulma jumalagajätt ka mina : ees kauge tegema mina jälle , jää jumal nüüd ! hoi , rallala , hurraa , jääma jumal nüüd .’ mõtlema : " kas pidama istuma siin rand kivi mõni poiss ja saatma see tore laev kaugele teekond " Esimes päev olema tuul pooliti vastu , tulema loovima ja seetõttu jõudma edasi väga pikkamööda . teine päev õhtu mööduma Vilsandi tuli . istuma pära ja vaatlema meri , sest õhtune talitus olema tegema . päike loojenema kalkpunaselt , merepind virvendama ja värisema . Vilsandi tulema vilkus peaaegu merepind . sell olema kapten ise mina käsi näidanud ja öelnud , et see olema viimane kodumaa tervitus . olema nii hea istuma , vastu võtma viimane kodumaa tervitus ja ettekujutus laskma looma tulevikupilt . olema juba tükk suveöö kuluma , kui kapten ise panema mina käsi õlg ja käskima minema magama . alles nüüd märkama , tuul olema pöörduma - madrus olema seadma puri - ja vant undama tasakesi . " saama vist tuul ." ütlema kapten , kui mina tekk ära saatma . vastu hommik ärkama isesugune kolin peale - kajut kukkuma asi , kõik näima põruv ning vabisev . hüppama ruttu ase välja . kajut tunduma õudselt külm ja näima nagu ringi käima . avama uks ja astuma tekk . uks kiskuma mina käest lahti ja virutama kinni hirmus jõud . madrus kõndima harkis jalu tekk , puri olema rehvitu , kõik nagisema ja raksuma , meri keema ... torm olema . Taevas all jooksma rebenema ja narmendama must pilvetükk , vihm piitsutama vastu nägu , üle parras virutama lainehari tekk - torm olema lahti . mina olema siin kibedasti vaja . jooksma mina harkis jalu kapten juurde ja hüüdma valjusti : " kas pidama ronima mast topsel rehvima " teadma , et torm võtma topsel maha . " Topsel olema maas ," hüüdma kapten . " mis sina nii siis ... saama märg ." alles nüüd märkama , et kõik madrus olema õlitama jakk selg ja samasugune püks jalg . kapten olema õlitama kuub ja kübar , pael lõug alt kinni . jooksma uuesti kajut ja panema mina selg mina jaoks määrama õliriie . siis olema jälle tekk . kui olema vaja liigutama poom , seadma puri või siduma köis , siis olema mina madrus abi . kajutiuks sulgema kõvasti ja panema ette puldanitükk , et laine sisse ei lööma . kui tuul puldan luuk ära viima , seadma tema jälle koht ja pann rauatükk peale - vesi ei tohtima laevaruum pääsema . hari , ämber ja muu lahtine asi koristama tekk taha kolu kajut . siis jooksma tekk ringi - ehk olema veel miski tegema ja koristama . madrus olema kõik määrama koht , kapten seisma keskmine mast juures - komandosild " suits " ei olnud - ja karjuma läbi ruupor käsk . tüürija seisma tugevasti jalg tekk toetama rooliratas juures . aeg-ajalt pühkima laine üle tekk , siis haarama kinni parras või köis . kord pühkima üks säärane laine mina tekk maha ja veeretama kajut ette . siis pöörama kapten ruupor otsa mina poole ja andma karm käsk : " ära jooksma ilmaaegu ! seisma paigal ja hoidma kinni kajut . minema siis , kui sina käskima ." jääma siis kajutiuks seisma ja käsk ootama . laevanina tõusma ja vajuma . ei olema uskuma , et laine säärane mürakas , nagu " suits " olema , sedaviisi keksima panema . kui tugev laine vastu külg lööma , siis vabisema ja värisema laev kuni kiil , vant ja köis raksuma , plokk kiunuma . " Topsel kiskuma lahti !" karjuma madrus Vesse kapten , kui jälle vali puhang üle laev käima , ja näitama käsi üles . " kinni siduma !" olema kapten lühike käsk . Vesse hakkama mööda mastiredel üles ronima . tema olema mina alati heatahtlik , otsustama minema tema abi . pealegi ei olnud mina miski tegema ja kapten käsk võima ju käima ka mina kohta . jooksma kohe teine pool mastiredel juurde ja ronima üles . tuul suruma mina tugevasti vastu mastiredel , nagu olema tahtma see läbi rõhuma ; sealsamas puhuma teine iiling niisugune jõud , et peaaegu olema mina lahti kiskuma redel külg ja paisanud kaugele meri . pingutama jõud ja jõudma siiski Vessel üks aeg üles . siin kõikuma palju rohkem kui tekk ja olema tegemine , et püsima mast . tuul olema köis mis topsel olema kokku seotud , lahti rebima ja sikutama topseli lehvima nagu määratu suur lipp . maksma palju vaev tema jälle kokku mässima ja kinni köitma . alla ronima tundma korraga , et mast hakkama pikka-pikka langema . Laeva nina näima kerkima ikka kõrgemale , kõrgemale ... siis hakkama meri ümber laev hirmus kiirus ringi voolama , nagu olema keegi segama tema hiiglamänd . " laev minema vist ümber ." käima mõte pea läbi . haarama tugevamini kinni mastiredel ja jääma ootama ümberminek . sealsamas tundma , et laev hakkama merevoog järgi pöörlema iseenese ümber , ikka kiiremini ja kiiremini , kuni viimati pöörlema nagu karussell . Silm ees lööma virvendama , süda minema paha . " see olema merehaigus ," tulema viimati otsus . " ei tohtima alla vaatama , pidama nüüd mõtlema miski muu ." lööma süda kõva ja hakkama lugema : " viis kord seitse olema kolmkümmend viis ... kaks kord seitse olema neliteist ... nõnda arvutama ja ainult oma käsi vaatama laskuma alla . vaevalt saama tekk tuik tegema paar samm kajut poole , kui haigus tulema . nüüd olema tema siis käsi , esimene merehaigus . küll jooma Vessel õpetus mööda merevesi , panema tema andma tubakarull suu , aga miski ei aidanud . kapten käest saama riidlema , miks mina ilma tema käsk ronima mast . ei sedaviisi kaugele saama , kui laevapoiss tegema omapead . tooma siiski mina klaas punane rohi ja käskima maha istuma keskmine mast alla veevaat kõrvale . istuma siis seal ja kuulama rahulikult Pärtsel narrimine , kes mööda käima nimetama mina ikka Jaak ja tuletama meel , et mina olema kana pea ja seapõrsas süda . käskima sisse võtma tõrv ja hülgerasv , aitav kindlasti . kui mina enam miski sees ei olnud ja õige nõrk jääma , viima Vesse mina kajut magama . kajut küsima tema : " kas see olema torm , olema ehk muidu vali tuul ? kas mina saama meremees " tema katma mina soojalt kinni ja trööstima , et see pidama läbi tegema kõik algaja meremees , mõnikord võtma Atland vana kapten maha , olema viga miski . kajut kestma pöörlemine ja kukkumine edasi , kuni viimaks uinuma . Ristimine Pühapäev hommik jõudma Taani väin läbi . siis pidama ette võtma vana komme järgi mina ristimine . olema ilus päikesepaisteline ilm , puhuma paras tuul , olema merehaigus ammugi toibuma . erutus ootama ristimistoiming ja otsustama kannatama külm süda kõik see ristimistemp . olema vanaisa ja Ankruvits kuulma , et kaks kord ristitav laevamees - esimene kord Taani väin , teine kord üle ekvaator sõitma . erutus ei paistma mina ilm pühapäevane , vaid harilik argipäev . hiljemini märkama küll , et meri võima tundma pühapäev ainult kalender järgi . see ilu ja pühalik rahu , mis tundma kodu pühapäev , ei tundma meri kunagi , siin olema kõik päev üksteise sarnane argipäev . kui aga laev sadam seisma , siis tundma küll pühapäev . aga kõige ilusam olema pühapäev ikkagi Kulbu , kodu , see punane majake , mis asuma valge majakas taga . Ristimine võtma ette peale lõuna , see olema Pärtsel juba mitu päev ette teatama . kapten olema oma kajut , Vesse olema vahikord . olema parajasti söögiriist pesnud , kui Pärtsel tulema kajut ja hüüdma : " Jaak , tulema välja , merekuningas käskima !" nüüd algama . ruttu kuivatama käsi , võtma tasku isa pilt ja testament ja panema see kast , siis asuma tekk . madrus olema salk keskmine mast juures . kõige vanem madrus Jaakson olema merekuningas ja ristija . olema riietuma mingi koletis . üks käsi olema tema köis , teine mingisugune vana pott . teadma , et see kõik olema ainult tembutamine , kuid madrus seisma tõsiselt , isegi Pärtsel ei pilganud ega norima . ainult vahikord olev Vesse naeratama rooliratas juures heatahtlikult ja noogutama mina pea . käskima astuma koletis ette . see küsima : " Joonas Kleement , " suits " laevapoiss , kas tahtma saama meremees " " tahtma küll ," vastama tõsiselt . " kas tundma meremees seadus " vaikima . " vader , õpetama tema meremees seadus !" astuma ette kaks noorem madrus ja hakkama vurinal sõna lugema , mina pidama järele ütlema : " oma laev olema kõige armsam , oma lipp olema üle kõige ... kapten meri kuningas , laevapoiss olema käsutäitja ... siis küsima merekuningas jälle : " laevapoiss Joonas Kleement , kas tõotama täitma kõik käsk vastu rääkima , olema siis käskija kapten või kõige noorem madrus ? " tõotama !" " hammustama see köieots !" vaatama arusaamatus ringi . " kus olema sina praegune tõotus ! vastu rääkima tulema käsk täitma . vader , õpetama !" saama mõlema vader kerge hoop köieots mööda püks . siis võtma pakkuma köieots suu . " ja nüüd - kas suutma tegema laevapoisi-katse " " mina juba tegema ," seletama arusaamatus . " Pärtsel käskima ." " jah , Jaak olema sitke poiss ," tõendama Pärtsel . saama käsk tema kõik ees veel teine katse õiendama . pidama ronima käsi varal mööda mastiredel pool mast ja tagasi . tegema see katse . siis siduma mina silm , talutama mööda laevatekk edasi-tagasi ja jätma siis keegi madrus esi seisma , kes nimi pidama ütlema pime pea . kui eksima , saama jällegi kerge hoop köieots . siis talutama veel kuhugi , määrima mina nägu ja lõug halvasti lehkav vedelik ja käskima istuma . teadma , et see olema mingi temp ühendus , ja istuma ettevaatlikult , kuid sattuma mingi terav asi otsa , võima ka olema , et torkama tagant . talutama jälle ja käskima istuma . seekkord sattuma veeanum ja saama märg . siis võtma side ilm eest ära ja Jaakson kutsuma vader sinna . võima ristimine alustama . enne pidama veel vader etteütlemine järgi lugema meremees tunnistus . see olema pikk rida mõttetu sõna , mis veel praegu mäletama algus : " äär-eeli-eesel roguva , je-pisutige , kantsleumars-meunu ehtu ." nüüd siduma mina köis ümber ja laskma üle parras meri . tundma , kuidas saabas minema vesi täis . püüdma ujuma , kuid ei jõudma , sest " suits " sõitma liiga kiiresti ja vedama mina taga . köis lõikama kaenal alt , suu minema vesi täis . siis tõstma mina köi+tpidi laevakülg rippu ja laskma uuesti vesi . jälle sukelduma ja siplema vesi . nii tegema kolm kord , siis tõmbama tekk . puristama ja köhima , riie tilkuma , saabas lirtsuma - olema vist õige naljakas , sest kõik puhkema naerma . peale see pidama ära sööma tükk soola-leib ja peale jooma lonks merevesi . siis kuulutama Jaakson mina meremees ja kõik madrus andma mina käsi . nii ristima mina Taani väin . aga ekvaatori-ristimine jääma ilma , sest sõitma üle ekvaator juba tüürimees ja siis ei võtma see toiming keegi ette . Võõras Linn üks õhtu jõudma Liverpool . see olema laev rägastik ja mast mets . olema seal palju suurem laev kui mina " suits .. mina reis olema kestma ligi kaks nädal . leib olema otsas , sööma juba mõni päev kuivik . joogivesi olema ainult veidi vaat põhi ega olnud tema mingi maitse , tulema kurnama läbi süsi . kõik laevamees kogunema tekk ja ootama maa+lepääs . seisma mina laevaparras ja tahtma kohe maa minema , kui kapten aga lubama . Helsingi-reis ei käima mina jalg maa , Viiburi tegema paar käik sadam , siin aga tahtma kohe maa minema . imestama Kulbu ikka , miks laevamees laev sadam jõudma kohe maa kippuma , nüüd kippuma isegi . ei tahtma nii väga vaatama võõras linn , kui astuma , kõndima kindel maa . pärast ütlema mina Vesse , et see olema ikka nii : olema kuisugune merekaru tahes , peale pikk reis tahtma ikka minema kindel maa . tema tundma kord vana kapten , kes maa minema ikka muld pihk võtma ja see katsuma , kajut hoidma karbike kodurand kaasavõetud liiv . kord , laev hukkumine , jätma kõik muu kraam laev , ainult karbike kodurand liiv võtma päästepaat kaasa . toll käima laev , klaarima paber , kapten andma mees raha ja mina ka . ise tema jääma üks noorem madrus laev , teine kõik minema maa . kui juba minek olema , hüüdma kapten mina järele : " Joonas , vaatama , et sina võõras linn ei eksima . sadam olema inglise keel haabö ja laev - šip ... et teadma küsima , kui ise ei oskama tagasi tulema ." ütlema see sõna võõras kõla . " ei eksima , olema viga ," vastama ja kordama mõte võõrakõlaline sõna - haabö ... šip ... ei mina siis mõistma inglise keel veel miski , saksa keel olema küll kihelkonnakool õppima . maa märkama , et mina kõik olema väga naljakas käik - kõndima harkis jalu ja vaaruma nagu laevatekk , nagu olema kindel maa jalg all , vaid kõikuv pind . üks suur maja ees jääma Pärtsel peatuma . " siia trahter minema sisse ." vaatlema silt uks kohal - suur täht " North Star ", tükk sinine taevas maalima , see põhjal kuld Põhjanael ja Suur Vanker . Taevas olema juba pleekima , täht tuhmuma , aga tundma ikka võima . " North Star ... Nordstern ... tõlkima aimamine saksa keel ja mõistma : Põhjanael ... " kajakas " kõrts ei olnud üks silt uks ega kajakas pilt , aga kõik teadma tema nimi . uks lööma vastu kibe tubakas , viin ja söök leitsak . pea see tunduma õhk veel miski õige terav ja vastik , mis mina ei mõistma , mis aga panema kipitama nina ja silm . tuli põlema tuhmilt ja paistma läbi kollakas õhk nagu surema leek . ei see olnud keegi " kajakas " kõrts . pikk lett ulatuma üks sein teine , väiksem laud olema suur tuba täis , iga ümber kössutama salk meremees . tagapool olema tuba veel küllalt , jutuvadin ja võõras kõma olema kõik kollane õhk täis . võtma ase üks väiksem laud ümber sein ääres . Pärtsel tõmbama oma kõver jalg tool all konks , panema määrama käpp laud peale , naeratama pilusilm ja ütlema : " nüüd tegema Jaak ristimisliik . ega mina sina muidu Taani väin kastma . ei see jääma kuhugi . kas naps tegema ka " ja lõpe asi see , et pidama tema ostma pudel viin ja kaasa jooma mõni naps . tema tellima ise lisa , ja algama " suits " mees söömine ja purjutamine Inglis " Põhjanael ". Laeva lahkuma tundma mina nälg , aga nüüd olema söögiisu kaduma . õige vastikult mõjuma trahter teravalõhnaline õhk ja õudsalt kõlama võõralaadiline jutukõma . paistma algul nii , nagu olema meremees tavaliselt kõnelnud , vaid kuuldavalt tubakas nätsutama . pärast õppima isegi inglise keel ära , päris omane olema tema mina küll kunagi saama , aga see õudne kõla olema tema hiljemini leidma , mis nii võõrastavalt mõjuma see trahter . küllap olema seal meremees teine maa ja kõnelema vist kümme keel läbisegamini . jutukõma minema ikka valjem , hakkama käima üks laud juurest teine juurde . kustki tagaruum kostma laul ja kriiskav muusika . kollane õhk tihenema ja tuhmuma , tuli näima tukkuma . kustki ilmuma küür vanamees triangel ja trumm , ahv kükitama tema õlg . jääma seisma keset hakkama oma triangel tilistama ja trumm põristama . ahv hüppama mees õlg maha ja minema lahti mõlema võigas tants laud vahel . vanamees naerma , ahv krimpsutama nägu . olema õige kõhn ja armetu loomake . kui tants lõppema , võtma vanamees müts pea ja korjama raha , lonkima laud vahel . tulema mina laud juurde . tema olema lõpmata kurb nägu , aga kalk ja külm silm . siis alustama salk neeger kurguhääl kriiskav laul ... õhk olema täis terav hääl võigas lõhn , nii et raske olema hingama . siis lonkima mina laud juurde mehehirmutis , kes olema rõngas kõrv , nina ja huul . " see olema tätoveerija ," ütlema Pärtsel . " Jaak , laskma ise nüüd märkima , siis mäletama ka , et olema Liverpool käima ." nüüd märkama , et mees olema rihm kael nahkkott mitmesugune riist ja värk . tema ise nägu ja käsi ei olnud tätoveerimata koht . olema sinna maalima lill , loom ja putukas . hakkama mina miski võõras keel ja märk seletama . Pärtsel näitama mina peale . siis haarama mina käsi , koputama sõrm ranne ja muu kõne hulgast mõistma ainult : anker ... anker ... ja jätkuma mina siis poisikeselik uudishimu ja rumalus , et olema nõus käeranne ankur tätoveerima laskma . siin see märk mina olema praegu ja olema see pärast küll kahetsema . " kas olema ka valus " küsima oma mees . " hääh ," naerma Pärtsel , " ise olema kõva poiss , nüüd kartma tühi tätoveerimine ." sirutama koletis käsi . külm niiske sõrm haarama tema see kinni ja alustama oma meisterdamine . ei mäletama , et olema olnud valus , aga vastik olema küll oma käsi see koletis sõrm vahel tundma . algul hõõruma käsi mingi valge pulber või tera , arvama , et see olema sool . siis hakkama torkima ja värvima . sulgema silm ja laskma tema toimetama . ei mäletama kõik , mis tema tegema , aga kui valmis saama , vedama oma rõngastama huul naer ja sirutama käsi raha järele . ei mõistma mina , palju tema tahtma , ega teadma ka inglise raha väärtus . panema kapten saama raha laud , see tema võtma ja minema . jooma siis ise märkama Pärtsel pakkuma viinaklaas tühi ja tahtma välja tulema . teine tuletama mina meel , et tellima viinapudel eest mina pidama maksma . paluma Vessel mina eest maksma ja ruttama välja . kõrv kumisema ja pea olema raske , tätoveerima käsi tuikama . hilissuvi öö olema alanud . siin olema tema palju pimedam kui Kulbu . õhk näima täis olema miski kollane ja raske , tuli tukkuma . aga liikumine ja elu olema tänav veel küllalt . ja kuidas siin ruttama ! voorimees sõitma tänavaäär pikk rida , mis ei nägema otsa olema . inimene saal edasi-tagasi . üks tänav nurk istuma kaks kärn laps . vanem noogutama pea ja laulma mingi viis laul , noorem olema pannud oma pea tema süli ja magama . purjus madrus tuikuma üle tänav , üks hoovivärav ees riidlema kolm naine , kõhn koer nuusutama trepinurk ... kuski puhuti pasun , kuski nutma laps . sammuma siht edasi ja laskma ise inimene tõukama . kõndima mööda suur valgustama tänav ja ekslema kitsas põiktänav rägastik . kustki tänavanurk hakkama mina kõrval käima üks poisike , seletama mina elavalt miski ja kutsuma kuhugi . käima mina kaua kaasas , kuni tema eesti ja saksa keel seletama hakkama , et mina miski ei mõistma ja kuhugi ei tahtma kaasa tulema . kõnelema niiviisi tükk aeg kumbki oma keel . viimaks raputama mõlema pea ja lahkuma kumbki isepoole . imelik - kogu aeg paistma mina , et see olema uinuv või koguni surema linn . inimene ei elama , vaid liikuma , ruttama , kõnelema mingi võõras mõju . voorimees sõitma peatänav põiktänav ... kas tema tahtma sinna sõitma ? naine tulema raske korv üle tänav , peatuma kõrge maja ees , hakkama otsima riie alt uksevõti ... tema mõte olema kindlasti kuski mujal , kas olema mõte ? olema kaua rändama , kui tundma jalus väsimus ja pöörduma tagasi , et minema laev . kuidas aga minema ? alles nüüd märkama , et olema eksima . kõndima kaua tänav rägastik siia-sinna ega jõudma kuhugi . siis tulema meel kapten õpetus , peatama esimene vastutulija ja küsima tegema võõrapärane kõla : " Haabö ... Šip " suits "..." naeris ja seletama miski kaua , siis minema jälle edasi . tänav jääma hõredam , maja kustutama tuli . ei olnud mingi märk , kuhupoole minema . kõik maja ja tänav näima olema ühtemoodi , nagu inimene olema üksteise sarnane . Meri lõhn ei tundma , õhk olema hoopis võõras ja terav lõhn . ikka ja jälle peatama vastutulija ja küsima võõrakõlaliselt : " Haabö ... Šip " suits "..." mõni vastama miski , mõni minema sõnalausumata edasi . viimaks märkama salk lärmitsev madrus , hakkama järgnema tema - sadam tema ju ikka minema . jälgima tema paras kaugus kaua . käima üks ja teine koht sees , siis ootama väljas . viimaks jääma üks maja , ei jõudma mina see väljatulek ootama . siis pöörduma keset tänav uniselt marssiv politseinik poole jällegi tuttav küsimus : " Haabö ... Šip " suits "..." näitama tema oma käsi tätoveerima ankur , mis nüüd isegi silmama alles esimene kord , ja seletama uuesti : " Matrose ... Junge ... Haabö ? Šip " suits "" võtma mina käsi pihk , tunnistama ankur ja näima mõistma . marssima mina mõni tänav kaasa , kõnelema kogu aeg miski õige külmalt , näitama siis käsi otsesuund ja minema tagasi . nüüd nägema tänavaots laevamast olema sadam . aga maksma palju vaev see rägastik " suits " üles otsima . kui jõudma laev , olema mõõn algama , sulgema dokk . " suits " magama kõik , ainult madrus Jaanson istuma piilpakk , olema vahikord . jääma kajut ette kast istuma . kumin kõrv kaduma , pea selgima . tätoveerima käsi punetama ja kirvendama . nina tunduma ikka veel terav lõhn ja silm ees kummitama " Põhjanael " tukkuv tuli ." Esimes kord pärast kodunt lahkumine tulema meel ema , vanaisa ja sõber Ankruvits . mis tegema nüüd ema ? kas nägema mina und ? ega tema siis sellepärast mina meri keelama , et kartma uppumine ... üks jumal , nii siin kui seal , aga kodu jääma tühi ... kas nüüd olema kodu tema tühi ? ära käima halb selts , ära hakkama viin jooma , olema ema õpetama . mina aga võtma täna esimene kord viin ... ja andma see hommik aovalge kajut ees kast istuma tõotus , et mina viin enam ei võtma . see tõotus olema pidama terve eluiga , kui raske noormees mõnikord ka olema olnud . see päev kirjutama ema esimene kiri . ei mina kirjutama miski see võõras linn , kirjutama küll haljendav Rootsi rand , mis Taani väin läbi sõitma silm paistma , kirjutama esimene torm ja mina ristsed , aga võõras linn ei kirjutama miski . paluma tervitama vana sõber Ankruvits . Liverpool ei käima mina see suvi enam maa . ka pärastine reisu tegema siin ainult hädatarvilik käik . kui Helsingi olema kalju ja siniõhk linn , Viiburi - vesi ja tõrvalõhn linn , siis olema Liverpool inimesevari ja surema tuli linn . Uus Reis ja " suits " hukkumine Kui " suits " olema lossima , tulema kapten üks õhtu linn laevakontor ja teatama rõõmus ilme : " nüüd , poiss , seisma ees pikk reis - sõitma Arhangelsk , " suits " pikk iga teenima . homme-ülehomme saama siit uus praht Põhja-Norra , sealt laskma tühjalt Arhangelsk ja tulema tagasi tursk Kroonlinn ." olema õige rõõmus meeleolu , kajut minema patsutama mina õlg ja ütlema : " sõitma maailm otsa , Joonas . kas kartma ka " muidugi mina ei kartma , kauge reis mina just meeldima . teadma , et nüüd sõitma ümber Nordkapp , ja siis võima ka mina mütsirihm üle mütsilaad kandma , kui maa minema . teadma vana Ankruvits , et see meremees , kes olema sõitma ümber Nordkapp , võima kandma mütsirihm üle mütsilaad , kuna teine , kes see ei olema , see korralikult müts ees nokk pidama lebama . Kulbu võima " kajakas " mõnikord nägema ümber Nordkapp sõitma meremees , see kohtlema vana kõrtsmik palju suurem aukartus kui teine . kui pärast Vessel uus reis üle pikemalt kõnelema , küsima : " kapten ütlema , et minema " suits " pikk iga teenima - mis see tähendama ? kas olema niisugune usk või arvamine , et laev , mis sõitma ümber Nordkapp , saavutama pikk iga " " ei , see küll mitte ," seletama heatahtlikult naeratama Vesse . " Arhangelsk soolama laevaruum tursk täis - terve laev olema siis nagu määratu suur kalatünn . seal imbuma siis reis kestel laevakere nii palju kalarasv ja traan , et laev ei mädanema kes põli . " suits " olema uus laev , seilama alles teine aasta , olema paras aeg immutama . osanik soovitama see reis ette võtma juba minev aasta , kuid ei olnud hea juhus . nüüd siis minema . see ei pakkuma kuigi suur teenistus , aga laev andma pikk iga ." järgmine päev hakkama lastima " suits " - olema halvasti haisev kala või rasvatünn . kapten ei olnud uus praht sugugi rahul , pealegi ei saama tema korralik täis laadung . pahandama ja turtsuma laevatekk , käima laevakontor vahe , tooma maakler laev ja ähvardama praht välja viskama . leppima siiski viimaks kokku , et " suits " võtma tünn peale , täis laadung ei saama , asetama tünn ühetasaselt laevaruum ja kontor poolt saatma mees , kes kapten juhatus vahekoht tugi ja tellink ette tegema , et tünn ei pääsema veerema . mina ei mõistma siis kapten hool ja pahameel . aga kui pea pidama see mõistma ! süüdistama koguni mõte kapten , et see praht liialt valima ja jonn pärast tünn ei tahtma võtma , vaid Hull uus praht järele tahtma sõitma . kartma nimelt , et siis põhjamaa-reis kapten jonn pärast miski välja ei tulema . kolm päev olema laev last . hiivama ankur ja sõitma põhi poole . algul olema kapten ikka tusane , lugema jalg , kui sügaval " suits " istuma , ja pomisema : " sõitma nagu tühjalt ... võtma või kivi ballast peale ... aga kui siis puhuma hakkama priske pärituul , tulema selge päev ja täherikas öö , muutuma kapten meeleolu parem . iiri meri olema puri täis , alalõpmata tulema laev vastu ja sõitma mina eest risti ja põiki läbi . õhtuti kogunema kõik laevatekk ja olema seal siis nali ja laul küllalt . mõnikord lööma kapten vile lahti , askeldama oma mõõduriist juures . Jaanson laulma neid , kes tema ootama kodurand , Pärtselgi olema mina heatahtlik , toetus laevareeling ja jorisema mingi viisitu võõrkeelne laul . sagedasti kutsuma kapten mina vaatama , kuidas tema mõõtmine toimetama ja laev asupaik määrama . viis kajut ja näitama meri ja taevakaar , mis tema kajut olema küllus . kui imelik paistma siis mõõduriist , kui salapärane kaart ! " õppima , Joonas , õppima ! küllap saama sina kapten . vaatama , kuidas põhjatäht kerkima , mis kaugemale mina sõitma . Nordkapp nägema Põhjanael pea kohal . sõitma aga kunagi üle ekvaator , siis tulema Põhjanael jumal jätma , seal mina tema nägema ." isuma siis sageli öö läbi roolivaht olev madrus juures laevapära ja vaatlema täht . mõnikord jääma õige kurb ja kaotama uskuma ise - kas suutma mina kunagi nii palju õppima , et see läikiv riist mõistma käsitsema ja taevatäht järgi pikkus ja laiuskraade välja arvama ! küllap jääma eluaeg madrus , Jaak , nagu Pärtsel mina sõimama . Jaak sõimama tema igaüks , kes tema meelest olema rumal ja saamatu . aga sealsamas tõmbama mina kaasa teine ülemeelikus , lööma laul ja heitma nali nagu tema . kes mina küll olema võima arvama , et tegema surmasõit ! " suits " minema teenima pikk iga , aga tema ei olnud see sugugi vaja , see olema tema viimne reis . kui imelikult küll määrama inimene saatus ! " üks jumal , nii siin kui seal ," ütlema ema , kui Kulbu lahkuma ... üks hommik mööduma Šot saar . hakkama puhuma vali läänetuul , " suits " võtma tugevasti kõikuma , ruum hakkama kolisema tühi tünn . kapten jääma tõsine ja tusane . minema kajut , istuma seal tund kaupa , sorima raamat ja kaart . alles õhtu eel tulema tekk ja lausuma kõik tõsiselt : " baromeeter langema äkki , saama vist tugev tuul . kõik koht olema !" jääma kõik tekk . panema ise selg õlijakk , aga kui nägema , et teine see ei tegema , võtma jakk jälle selg ja viima tagasi kajut . vastu hommik minema torm lahti . see olema hoopis teistsugune kui Läänemeri . teine ütlema , et see veel päris ookeanitorm ei olema . kapten laskma puri maha võtma viimseni ja keerama laev nina vastu tuul . siin ei olnud laine , vaid vahutav hari veemägi . veerema kui koletis üksteise järel , kartma , et tema " suits " ise alla matma . aga " suits " tõusma nagu laast veevall hari , sööstma siis mustav kuristik , et jälle hari tõusma . nii tantsima mina männikorp laadima Kulbu , kui tema torm aegu sild vesi pilduma . " kas see laine võima murdma mina laev " usaldama küsima kapten . " see paiskama segamini mina poolik laadung ," vastama tema õige vihaselt ja ärritatult . nüüd kuulma mina , et laevaruum paukuma ja raksuma - tünn olema pääsema veerema . " hoidma otse vastu laine !" karjuma tema läbi ruupor tüürimees " kuulma , kuidas all paukuma ja kolisema ." õhk olema täis soolane piisk , alalõpmata sadama tema nägu ja käsi ja panema nahk kirvendama . ei usaldama minema ka kapten lähedale , seisma laevaparras , hoidma käsi köis kinni ja vaatlema " suits " tants . kui tema lainehari kerkima , tulema nina tervelt vesi välja , nii et võima nägema laev kiil . paistma nii , nagu tahtma " suits " õhk tõusma . kui tema aga lainehari kuristik sööstma , jääma tüür terveni vesi välja ja laev hakkama kobamisi kõikuma , kuni tüür jälle vesi vajuma . all aga kolima ja paukuma . siis aga märkama , et " suits " hakkama vajuma vasem külg viltu , iga laine järel ikka rohkem ja rohkem . " nüüd see minema !" karjuma kapten vihaselt , trampima jagu ja tema taguma ärritus ruuporiots vastu kajut sein . " viis kraad paremale !" laevakere raksuma ja paukuma , laine tulema veidi külg ja kõigutama laev veel rohkem . päästerõngas kargama kajutisein maha ja veerema nagu ratas vasem parras . näima , nagu olema sattuma tuulepööris . luup kiskuma lahti ja virutama ka vasem parras . saama Jaanson käsk luup tagasi tooma endine koht , päästerõngas luup viskama ja aer tull külge kinni siduma . askeldama Jaanson luup juures . tema olema nööripundar käsi , mis käil olema kaasa võtma , siduma , ärritus , ruttama kuhugi . korraga tundma , et laev äär hakkama tõusma ... haarama mõlema instinktiivselt paadiäär kinni , teine teine poolt . tundma , et mingi kõva asi saama hoop pea , nii et silm minema kirju ... siis ei mäletama enam , kuidas see kõik edasi juhtuma . kõrv hakkama helisema tuttav viis ... vanaisa mängima viiul ... Ankruvits istuma kolle ees , sülitama ja kuulatama mäng ... korsten ulguma tuul ... see olema ju kodu , Kulbu . äkki hakkama nina kipitama ... ah jaa , see olema ju silgulõhn Kulbu , " kajakas " tagant lagedalt . kõik tünn olema lagedale tooma , karvane müts Mägela taguma kirvesilm silgutünn lahti ... siis tundma , kuidas külm vesi kukkuma , kaenlaauk erutama külm vesi , saabas minema vesi täis , laine käima üle pea . olema mõlema Jaanson vesi , teine teine pool paat , ja hoidma kramplikult paadiäär kinni . " suits " olema küljeli vajuma , mast ja taglas vajuma laine rullumine ikka sügavam ja sügavam . siis pöörduma " suits " põiki laine , mast vajuma alla ja kiil tõusma peale . kus olema teine ? 