osaline Tammaru Peremees Tammaru Perenaine Margus , see poeg Tiina ja Mari , see kasutütar Vanaema Jaanus , sulane Märt , sulane Külarahvas , tüdruk , poiss , karjalaps , laps . aeg : XIX aastasada algus , orjapõli ajal . esimene ja teine vaatus vahel olema kümme , neljas ja viies vahel viis aasta . esimene Vaatus Must ja nõgine rehetare . ahi hõõguma tuli ja punetama sealt sein peale . ahi ees savik ( müürima iste ), kolle kohal ahel otsas pada . ahi kõrval pink , kartsas ja vanaema voodi . teine pool vastasnurk uhmripakk , leivalabidas ja muu koli , sein soon peal kinni ja lahtilükatav uks , pulk sees , ja all nurk sees kassiauk . uks peal lahtine laud , mis kaudu valgus sisse ja suits välja võima laskma ; uks kõrval sulane voodi . tagasein väike sagar peal käiv uks , link asemel köieots . ahjusuu ees iste , see ees vokk , savik lähedal pihijalg põlev peerg . hiline talveõhtu , õu torm ja aeg-ajalt hunt ulumine . Perenaine , 40aastane , vaevama nägu , lühike lõigatud juus peal valge ( Halliste ) pearätt , mis kolm nurk selg peale alla rippuma , kasukpihik , must körtsik , linane põll , jalanarts ja parkimata nahk pastel , - istuma savik lähedal ja ketrama . Mann ( Mari ), 8aastane valgetverd tüdrukuke , linalakk , lühike juus , värviline villane lõng juus peal , takune hame , rind alt kirju vöö mässima , kael all väike vaskprees , - kükitama , paljas jalg hame all , savik ja veerima suur vana lauluraamat . Margus , 14aastane valgetverd poiss , paklane hame , kael alt vaskprees koos , kitsas ( Halliste ) keerdkaltsad , paljas jalg , - kepslema niisama . tema olema amet alati peerg kohendama ja vaatama , et see hästi põlema . Mann ( veerima ): Mi mina , i-e je , mina ri-i-si ris , ti ti , risti , u-si us , si-o so , usso ... Perenaine ( parandama ): uskuma ! Mann : uskuma ! Vi-i-si , vis ... Margus ( parandama ): Viis ! Mann : jaa , sina oskama pea ! Margus : oskama jah , sina pidama ka . katsuma , kui Kukeke Märt tulema käsk : Tammaru Mann kirikhärra ette lugema , ja sina ei oskama ! Mann ( mõtlema , siis ruttu ): mina ei minema ! Margus : kuhu sina pääsema ! Mann ( südikalt ): ei minema jah ! Perenaine : õppima , õppima , latseke , mis sina sõnelema ! - Margus , kohendama tuli ! Mann ( veerima ): Vi-i-si viima , pi-e-a pea , ti-ü-ka tük , ka ki , peatükk . ( lugema silp järgi kokku .) Me-ie risti-us-sina viis peatük-ki . ( jääma mõtlema ja vaatama üles .) näima , õde , näima , mis see viis peatükk olema ? Margus : küll sina olema rumal ! Mann ( teravalt ): ega mina sina käsi küsima , näima ütlema mina isegi . näima , mis see viis peatükk olema ? Perenaine ( jätma vokk seisma ja vaatama mõtlema laps otsa ): Vii peatükk olema - viis peatükk . see pidama pea olema , tema nõudma . muidu ei võtma peakool ega armulaud . Mann ( mõte ): jaa , aga - - Perenaine : ah latseke , mis sina nõnda palju küsima ! ( sõtkuma vokk jälle vurama . Margus olema see aeg sees vokiratas külge tuline süsi kinnitama , tuline rõngas lööma helendama .) Mann ( kilkama ja savikult maha karate ): oh , kui ilus ! näima , vaatama , kui ilus ! Perenaine ( pahaselt ): oi sina vallatu , kas ei olema käsi ära ! no ootama , kui isa kodu tulema ! Vanaema ( 60-70 aastane poolpime eideke , vana paljas kasukas selg , kobama kõndima ise ette , - astuma tagakamber sisse ja jääma kuulatama ): kes sina tõrelema ? Perenaine : Margus ! tuline süsi panema vokiratas vahele ! Vanaema : ära tegema , pojake : süsi kargama kaugele , Laurits lendama lagi . ( kobama oma voodi äär peale .) mis sina ’ s ka pühapäev õhtu see vokk jaht ! Perenaine : ei olema enam pühapäev ; täht juba taevas . mure ka , inimene alles väljas ! leidma tema see tuisk tee või ei leidma ja eksima mets ära . Vanaema : teadma jah , kuhu tema nõnda hilja peale jääma ! ( vaikus . ei kuulma muu kui tuul tuhin ja vokiratas vurin .) Mann ( olema jälle savik ronima ja raamat võtma ; veerima ): E-si , es , si-isi , esi - mi mina , esi-mina , ni ne esi-me-ne . Pi-e-a pea , ti-ü-ka tükk , pea-tükk ... ( korraga õu hunt ulumine . kõik kohkuma .) Mann ( hirm ): hunt , näima , hunt ! Vanaema : ära nimi , latseke , ära nimi nimepidi ! metsakutsa saama kuri ! Margus ( olema uks pealislaud lahti lükanud ; külm aur ja tuisk tungima tuba ; selgesti olema kuulma , kuidas hunt kisa kaugemale minema ja ära kajama ). Perenaine ( kohmetult ): keelama ja kaitsma ! küll minema häbematu , sest aeg kui Suli ära viima . õue tungima sisse ! vaid mis tema ikka veel ära tegema ! Vanaema : kui ikka lauda-uks tugi taga olema ! Perenaine : et Jaani-Jaanus juba ei tulema ! Margus ( julgustavalt ): Esäl olema püss regi pää õlg all . Perenaine ( murelikult ): püss kodu ! ja kui olema kaasas , kas see tuisk kivi tuli andma ! lumi tegema niiske kõik ! Mann ( vähe aeg pärast ): huu ! külm ! - et isa ka niisugune ilm kirik minema ! Margus : no kui käsk andma ! Perenaine : nojah , kui käsk andma : iga talu mees ja naine vaatama , kuidas nõid ja libahunt nuhtlema ! mina ei julgema , siis minema sulane . käsk ei tohtima täitma jätma . Mann : näima , õde , näima , mis see nõid olema ? Perenaine : kui suur kasvama , küll siis kuulma . Mann : jaa - aga - mis see libahunt olema ? mina ei teadma ju . Perenaine : mis sina nõnda palju pärima , mis sina teadma vaja ei olema ! libahunt olema kuri inimene , kes ise vahel hunt moondama . kui tema tahtma , olema tema hunt , kui tahtma , inimene . Mann ( ise ema lähedale suruma ): näima , mina pelgama ! Perenaine : mis sina siis pärima niisugune asi ! võtma raamat , minema savik ja õppima ! ( kui Mann hea tahtmine ei näima olema .) noh , minema , minema ! Mann ( võtma raamat , minema savik , aga ei õppima , vahtima pärani silm tühjus ). Vanaema ( voodi äär , omaette õhkama , nagu ei olema tema miski üle selgus saama ): jaah ! Margus : sina ütlema miski , vanaema ? Vanaema ( õhkama ): ei miski ! mõtlema niisama , et ... ilm olema asi täis , mis meel-mõistus jagu ei saama . vaatama ja vaatama küll , aga ei nägema miski ! vana usk , see tegema vahe hea ja halb vahel : sorts olema ja tark inimene , kes enam teadma kui teine . uus usk ei tegema vahe miski , kõik olema - ühesugune nõid ! aga ometi olema seal nagu veesooneke muld all varjul - hea ja halb . hea ja halb , mis meel ei mõistma ! ( tume meeleolu , ainult tuul tuhisemine õu ja vokk vurin tuba .) ( Peremees , 50aastane tugev mees , tema olema juba tublisti hall karv juus ja habe ; sulane Jaanus , 35aastane mõlema tugev talveriie , riie kasukas vammus all , lakk müts ; alusriie peremees hall , sulane must lühike pihik ja mõlema valge keerdkaltsad , pikk must sukk ja parkimata nahk pastel . uks lendama lahti , pime tungima külm aur sisse .) Peremees ( sulane üle lävi astuma ): tere õhtune ! mina ka siin . Perenaine ( suur heameel ): sina ka jah , jumal tänu ! ruttu , ruttu , külm tungima sisse , siis ei olema sina enam kuskil soe koht . Margus ( kähku , riie võtma ): mina minema võtma hobune lahti . Peremees : kui sina hea mees olema ! laotama tema siis ka riie peale ja siduma lont kinni ! Margus : küll saama ! ( õue ära .) Perenaine : saama ikka elu kodu , ei murdma hunt sina ära ? Peremees : ei olnud mina viga miski . ei nägema teine . Jaanus : eks tema kõlin ikka läinud läbi Pähnipalu Sooniide poole . siis olema ka vana ruun jalg ! Perenaine : mina tahtma või tuba tungima ! Peremees : jah , niisugune ilm olema tema nälg ! Vanaema ( tähtsalt ): tema olema kuri , et üks sõsar kirikutulp peksma ! Peremees ( pealisriie ära panema , raskelt ): jah , hirmus see olema , ja veel niisugune külm ! mina küll vaatama ei läinud , aga - eks teine ikka käima ! Jaanus : raudaas olema ümber kael ja teine ümber keha . siis timukas lööma ... Mann ( ema ümbert kinni hoidma ): näima , mina pelgama ! Perenaine : jah , pelgama , latseke , pelgama patt ! Jaanus : seni kui tema tema käsi ära närvetama , pea rippuma jääma ja suu vait . võtma küll veel samba maha - mis valmima , see valmima ! ( piinlik vaikus , Margus olema tuba tagasi tulnud .) Perenaine : kust see niisugune siis õige pärit olema ? Peremees : kes tema teadma ! mina kirik kiri tema ei olema seisma . olema kihelkond teine piir kuskil laas pool saadik koobas elama . Inimene käima ikka kaugelt tema juures abi otsima . olema saama ka . üks vanamees jutustama ise , et kui uss tema ära nõelama ja paistetus süda jõudma ... rääkima teisene ikka hea ja kuri , mõlema . kes teadma , kust tema siia olema tulnud ja saama ; õieti ei teadma see keegi . Jaanus ( vähe aeg pärast ): tema olema laps ka . see olema ka sinna tooma pealt vaatama , kui ema peksma . kes teadma , kust tema tema kinni olema saama . katkema ja narmetanud , nälgima ja kõva külmuma ! ju tema sestsaadik , kui ema kinni viima , hulkuma olema . kes nõid laps ka tulihoone katus alla laskma !... kui timukas esimene hoop lööma , panema laps karjuma mets poole . jooksma küll ka järele - kust veel käsi saama !... ( piinlik vaikus . Peremees tahtma piip seadma hakkama , aga jääma äkki kuulatama : läbi torm kiunumine olema selgemini ja selgemini kuulma , kuidas hunt ulumine lähemale tulema .) Perenaine ( pea tõstma ): kuulma , juba tulema jälle ! ( keegi ei vastama ega liigutama ise . äkki kraapimine uks taga . kohkumine , kõik kargama üles . Mann jooksma savik püsti .) Perenaine : issand jumal , sisse tikkuma nüüd ! Vanaema ( hakkama pomisema lugema , siis tulema sõna selgemini kuuldav ): mina kaitse oma veri sees , oh , issand jumal , abimees ! oh , Peeter , püha sulane , panema koer kale ’ eie , hurt ümber rõngas ’ eie , küüs kütke vajutama ! ( see üks aeg .) Peremees ( kargama üles , tooma püss ja tõmbama uks lahti . torm ja tuisk tungima tuba ja üle lävi kargama Laps , niisugune , kuidas Jaanus kirjeldama ; hunt kirglik ulumine kõlama tema kannul ): mis see siis olema ? ( nagu tahtma tõmbama tema uks laps järel paugutama kinni ; hunt kisa kajama kaugemale ära .) Mann ( jooksma karjuma tagakamber ): hunt ! hunt ! ( kõik ehmuma silm olema laps peal kinni , see ise olema ka kohkunult , tulevalgus pimestama silm keset tuba seisma jääma .) Jaanus ( kõigepealt toibuma ): see olema tema laps ! Perenaine : püha jumal ! see ka inimeseloom ! see ka hingekene sees ! ( kõik kogunema laps ümber , see vaatama suur silm üks ots teine otsa . Mann piiluma aralt uks vahelt ja vanaema kobama lähemale .) Peremees ( olema püss ära pannud ja laps ette astuma ): kas sina hunt käes olema ja parajasti veel pääsema ? ( Laps vaatama tema otsa , aga ei vastama miski .) Peremees ( õrnalt ): kas sina ei mõistagi kõnelema ? ( Laps nagu enne .) Perenaine : mis sina nimi ka olema ? ( Laps vaatama perenaine otsa , siis peremees otsa tagasi , aga ei vastama .) Vanaema ( laps nägema kummardama ): tema olema ju heituma ja hirmuma . keelekene olema suu kinni kohkuma ! teadma , kas see veel keegi inimene viisi sõna kõnelnud olema või ei olema ! Peremees ( lükkama laps tasakesi ahjusuu poole ): minema sinna soe ! sina olema ju kõva külmuma . pärast kõnelema , kuidas sina just mina juhtuma ! ( Laps , nagu enne , vaatama üks ots teine otsa . soe õhk ahi mõjuma . nagu ei olema tema enam miski muu asi , sirutama tema käsi tuli poole soe saama ja unustama kõik muu .) Perenaine ( kaastundlikult laps üle kummardama ): kas sina kõhuke ka tühi olema ? Peremees : mis sina veel küsima ! kui sina miski olema - andma ! Perenaine : mina olema sina jaoks leem pada soe . Peremees : ei mina olema vaja miski . mina olema õemees pool sees ja olema küla hea saama . Perenaine ( võtma pada kook ots , tooma leib , tõstma kopake sisse leem ja panema ahi kõrvale pink peale ): tulema , väikene külaline ! ( Laps vaatama tema kord tänulikult otsa , võtma siis ahnelt leivatükk ja lusikas ja hakkama suur isu sööma , ainult vahetevahel hiilgav silm ringi vaatama .) Peremees : kuidas tema toit minema ! Perenaine : kes teadma , kunas tema viimati ivaraas suu saama ! ( väike vaikus . kõik vaatama rõõmsalt , kuidas laps aplus sööma .) Margus ( jalg harkis , isa otsa vaatama ): kas see siis nüüd mina pidama jääma või ? Perenaine ( nagu tõrjuma ): sellepärast siis nüüd kohe mina ! Peremees ( naerma Margus ): võima jätma ka , kui sina - tema ise noorik tahtma . Margus ( naerma ): noorik ? mina ? see ! ( kõik naerma . Laps vaatama kord Margus otsa ja sööma edasi .) Peremees ( nagu enne ): ära sina ütlema miski , kui - saun viima ja puhas pesema . Mann ( aralt ): näima , kas see nüüd olema libahunt ? Perenaine : rumal ! see olema inimeselaps nagu sina . ( Laps olema kopake tühi sööma , panema lusikas käest ja silmapilk käsi kokku . vaatama siis tänulik silm ringi .) Perenaine ( peremees müksama ): nägema , mis tema ka tegema oskama ? Peremees : jah ! ( Laps poole astuma , sõbralikult .) noh , kas kõht olema täis ? ( Laps vaatama tema otsa , aga ei vastama miski .) Peremees . küll sina homme kõnelema hakkama ! ronima nüüd ära üles ahi peale , seal olema sina soe magama . ( Laps ei vastama ikka miski , kaduma kartsas mööda ahi peale , kus kõik vagusi jääma .) Peremees : noh , Margus+t-Manni , minema ka ära põhk ! Mann : mina pelgama ! Perenaine : rumal ! Margus minema ka ja mina tulema . ( Laps kaduma tagakamber . Jaanus olema ise riie lahti võtma , et koiku kasukas alla pugema ; vanaema ehtima ka magama minema .) Peremees ( tõmbama kord uks lahti ja vaatama õu ): tuisk ja sadu olema järele jääma , täht sirama taevas ... Vanaema : sest et vaenelaps ise paik leidma ! ( Peremees ja perenaine olema mõte ja vaatama salakesi teineteise otsa .) Perenaine ( murelikult ): mis sest siis nüüd pidama saama , Jaan ? Peremee ( kõrvale vaatama ): jah , mis pidama saama ! või mina teadma ! mis süda tema homme jälle tuisk ja külm kätte välja saatma ! Perenaine ( vähe aeg pärast ): kui leib olema ! mina olema isegi sööja küllalt ! Peremees : jah , eks see olema omajagu ! kui kiskuma kevad kütis ja tegema tükk uus maa juurde ... Perenaine : jah , kui tegema - ei teadma , mis mõis ütlema ! Peremees : mis see mõis ! orjahingekene tulema juurde . aga - eks see üle või nõu pidama , kui uni maetud . võib-olla panema kevad Mann selts kari ? Margus kuluma mina juba äke taha ja kergem töö juurde põld ära . Perenaine ( õhkama ): kuidas mina võtma nõid laps oma laps hulka ! Peremees : nõid või mitte-nõid ! kes mina ütlema , kui suur nõid tema olema või ei olnud ! tema suu ei kõnelema enam . ja kas siis laps ema patt pärast hukka pidama saama ! Jaanus ( voodi äär ): jah , ema luu+dekamber raejalg peal . nägema , kui sinna viima . ega tema ju kohe kirst ega miski käepärast ei olnud . viskama muudkui eest ära sinna ! Perenaine : vastu öö veel niisugune asi kõnelema ! ei tulema või uni enam silm . Jaanus ( raskelt ): jah ! ega tahtma tulema ! ( vaikus . Peremees ja perenaine pöörama kamber minema .) Laps ( ahi peal tõusma istukile ja pahvatama nutma . esimene sõna tulema tema suu : südantlõhestav hüüd ): ema ! ( surmavaikus . Peremees ja perenaine olema kui tarretanu .) ( eesriie .) teine Vaatus kümme aasta hiljem . Margus , Tiina ja Mari olema juba täiskasvanud inimene . Margus pikk piirama juus , kaapkübar , kaugas hame , rind eest väike vasksõlg koos , keerdkaltsad , valge jalarätik ja rihm pastel . Tiina ( mustaverd ) ja Mari ( valgetverd ) kehv kirju rahvariie . Mari hõbeprees , kaelaehe ja litter pärg juus peal ; Tiina metsalill pärg pea , hõbeehe tema ei olema . - kevadine mets , täis päikesepaiste ; vint tiltsuma , kaugelt kuulduma kägu . näitelava keskel jäme tüvi tamm . - pühapäev , enne lõuna . Tiina ( pahemalt poolt tulema , riie mõlema käsi natuke üles tõstma , nii et paljas jalg peaaegu pool säär nähtavale tulema , ettevaatlikult astuma , nähtavasti põgenev rästik ise ees ajama ): Tulla-holla , pilla-palla ! sarapuukiri , kukerpuukiri , kanarbikukarv , kulukarv , mäekarv , männikarv , suur sugu saksakene , paemurd prouakene , kulu kuldane emand , - sina mina käest ei pääsema ! ( välkuv silm , kaks käsi peletama .) Liigetie , loogetie , vinderdie , vänderdie - siht , siht sugu poole , rüht , rüht raba poole ! sulanema sina , mina isand ! ( rästik järele vaatama , siis nagu ärevus vabanema .) pidama muudkui püsti ja vastu hakkama valmis ! minema peale , mina sina paha ei tegema ! eks sina tahtma ka elama ja kevad rõõmustama ! ( panema käsi kukal taha kokku ja astuma mõte edasi .) Mari ( huikamine eemalt ): uu-uu ! Tiina ( virguma ): Mari ! tema olema mina kogunisti unustama . ( huikama vastu .) uu-uu ! Mari ( nagu enne ): uu-uu ! Tiina ( astuma mõte edasi ). orav ( kuusk otsas ): Tsuk-tuk ! Tsuk ! ( käbiroots langema Tiina jalg ette .) Tiina ( üles vaatama , rõõmsalt ): ah sina olema ? käbikuningas , pähkliperemees , sorgsaba ! või viskama mina käbiroots ! ( sirutama käsi üles .) noh ! tulema ! orav : Tsuk ! Tsuk-tsuk-tsuk ! Tiina : tõotama ainult , aga julgus tulema sina ei olema ! ( astuma puu alla , vaatama .) kus mina pähkel olema , mis mina sina tunaeile siia oksa-auku panema ? nädal osa , seitse tükk , iga päev jaoks üks ? noh , ütlema ! orav : Tsuk-tsuk ! Tiina : maiasmokk ! kõik üks iga päev pidama sina sööma , nüüd olema ainult koor veel maas ! enam mina sina ei tooma . orav : Tsuk ! Tsuk-tsuk ! Tiina : sina ei olema rahul ? kas siis Margus mina sina tooma pähkel andma ? tema ei teadma , et sina ka jaomees olema ! teadma , kas tema enam olema ! ega mina tema tagavara-ait olema nägema ! rumal käbikuningas , ühepäeva-peremees , mis sina olema ! orav : Tsuk ! Tsuk ! Tsuk ! Mari ( huikamine õige lähedal ): uu-uu ! Tiina : uu-uu ! Mari olema nüüd muidugi torbik juba mari täis , ja mina veel mitte miski ! ( orav .) kui Mari tulema , saama mõlema tõrelema ; tema olema nii usin , nii usin ja vali . ( otsima körtsik tasku .) säh , kaks tükk veel , enam mina ei olema ! aga teine kord , siis pidama mina õlg peale hüppama ja peo pealt võtma , kuulma ? ( mõõtma jalga jala ette tõstma oma vari pikkus .) juba keskpäev aeg ! nõnda see pühapäevane päevakene käsi kaduma ! Mari ( kasetoht marjatorbik mets välja astuma ): olema siin ? mina kartma , et sina enam ei leidma . kes sina ise nii ilus olema ehtima ? Tiina : miks siis ikka kohe - kes ? mitte keegi , iseenese ! mets ja maa olema piduehe , miks siis kord ka mina mitte ? sina olema ema hõbeehe , sina ehtima tema , - kes see mina ? Mari : sina olema ehtima ilus ! Tiina : see kuulma mina ka alles esimene kord , ja sina suu . Mari : ohoh , ära tegema patt , see mina ei uskuma . kas hakkama kodu minema või ? Tiina : kodu ? juba ? mina ei olema veel mari . Mari : mis sina siis tegema ? Tiina : ah ! nii hea olema kõige see ilu keskel ümberringi ! lill õitsema , kask lõhnama , kuusk tilkuma vaik ... orav ajama jutt , väike väle rästik peale juhtuma . kuidas tema vaene põgenema ! mina ikka kannul ! vahel ajama küll pea püsti ja susisema vastu , aga panema muudkui jälle minema - inimene silmavaade tema ei kannatama . siis ikka tema ees ja mina taga järel ... Mari : noh ? saama ära materdama ? Tiina : ära materdama ? jumal looma ? mis tema mina siis kuri tegema ? tema ju põgenema ! Mari : kuri ei tegema ? alles minev nädal olema Tähik nõelama ... Tiina : kui ehk ise peale astuma . see paranema ju ära jälle ... ( ärevus .) ah ! ( mets kostma sikusarv heli .) Mari ( ka ärevus ): tulema , minema ! Tiina : ei , ei , mina ei tulema ! ( vilistama lugu kaasa ja tegema kohal seisma rõõmus tantsuliigutus .) Mari ( rahutult ): tulema , tulema . lehm tahtma lüpsma ! mina pidama minema . Tiina : ei , ei , mina noppima veel ruttu mõni mari , ilma mina kodu ei minema ! Mari ( tusaselt ): mari noppima olema aeg küll . tulema või ära tulema , mina minema ! ( pöörama minema .) Tiina : jaa , jaa - minema ees , küll mina tulema kohe ! ( kerge samm mets ära .) Mari ( ümber pöörama ): see olema tema ehk koguni kokku räägitud ? - ei , see ei võima ju olema . Margus ometi teadma , mis tema tegema ! aga kui ... kui siiski ... ( kaduma põõsas taha .) ( tagapool mets olema Tiina ja Margus hele hääl kuulma .) Tiina : ai ! ära hullama ! Margus : kuhu sina pääsema ! Tiina : ära puutuma ! mina ei sallima ! Margus : hakkama ootama , kunas sina sallima ! Tiina ( ilmuma tagurpidi põgenema ja Margus ärritama ): ei saama käsi ! mitte ei saama ! ei saama ! Margus ( laiali käsi püü ): panema nool nottimaie , võrk kinni võttemaie ... Tiina ( jätkama , ikka eest kõrvale lipsama ): see ei olema nool notitav ega võrk kinnivõtetav ! ( kerima ümber puu ringi , siis puu tagant üks ja teine käsi välja pistma ja ärritama .) kutsa , säh üks käsi , kutsa , säh teine ! kutsa , säh - üks jalg , kutsa , säh - teine ! ( kui Margus asjata napsama .) mitte ei saama ! ei saama !... ( rõõmus naerulagin . Margus olema väsima , pöörama ise ära .) Tiina ( kirglikult Margus kael lendama ): hahaha ! sina , rumal poiss , sina tossikene ! ei saama tüdruk käsi ! ja see tahtma mina Margus olema ! mina Margus pidama olema kui hunt , kes utt hulka kargama ! sina olema vaja juus kiskuma ja katkuma , kuni sina jalg alla saama , ja mitte käsi ümber kael heitma ! Margus : sina ! sina vaatama , kui mina tõmbama sina süli ja viima , kuhu ise tahtma , ja tegema sina viima ime , mis aga meel tulema . sina - sina olema vaja pigistama , nõnda et karjuma ! Tiina ( nagu angerjas Margus käsi vahelt välja libisema ): jaa , ja muidugi ! see sina oskama ! see peale olema sina mees ! Margus : mina olema iga asi peale mees , mina aeg või noor karu süli ; mina ei kartma ! Tiina : ja-jaa , võima olema , et sina ogar pea noor karu küll palju ei kartma , kui - tema hästi noor olema . aga muidu , muu asi peale ... Margus : no ütlema siis sina , missugune muu asi peale mina julgus puuduma ? nüüd sina pidama ütlema ! ( tahtma Tiina tabama .) Tiina ( ei laskma ise tabama ): Sooh , või õige pidama ? pea meel , Margus , nii hea poiss kui sina ka olema , et mina mitte miski ei " pea ", kui mina ei tahtma ! Margus : ei , ei , nüüd sina pidama ! mina ei jätma ! Tiina : Margus , Margus , vaatama ette ! häda jääma , kui sina mina " pea " peale panema . Margus : argpüks nimi mina ise peale ei jätma . Tiina : argpüks mina ei ütelnud . Margus : ükskõik . sina pidama nüüd mina ütlema , mis mina julgus ei olema . Tiina ( tõsisemalt ): küllap mina siis ikka pidama . Margus : pea jah ! tee suu lahti ! ruttu ! Tiina : tõesti ikka ? ilma nali või ? Margus : muidugi ! nüüd nali enam ei olema ! Tiina ( tõsiselt ): siis muidugi ! ( otsima nagu jutt hakatus .) Margus ! Margus : jah ? Tiina : kas sina olema ka kunagi see üle järele mõtelnud , mis mina siis nüüd - teineteise ka olema ? Margus : mis mina teineteise olema ? Tiina : seni olema laps , olema kasuõde-kasuvend ja vallatama ... Margus : nüüd ? Tiina ( vähe tusaselt ): olema täiskasvanud inimene ... Margus ( kergelt ): ja tegema varsti pulm . Tiina ( äkiline liigutus tegema , silmapilk ülekeev õnn tundmus ): tõesti ? Margus ! sina tahtma ? Margus ( astuma lahtine käsi Tiina poole ). Tiina ( õnnelik ärevus ): Margus ! sina olema julgus mina käekõrvale võtma , isa ja ema , vanaema ja kõige oma sugu ja võsa ette astuma ja ütlema : " siin olema mina ja siin olema Tiina , mina tahtma paar minema ja mina teineteise ei jätma !" ( nägema Margus mahalangev käsi .) ah , Margus , mina teadma ju ! Margus ( kortsus kulm ): jaa , raske see olema . tema tahtma , mina võtma Mari ! Tiina ( vähe kibe ): mis siis Mari parem olema kui mina ? nõndasama arm pärast maja võetud kasulaps nagu mina ! või olema tema usinam , kärmem , tugevam või tervem kui mina ? Margus : sina olema nii koguni teistsugune , rõõmus , vallatu , tuline . see olema tema võõras , tema nagu kartma sina . Mari aga olema nagu tema ise , mina sugu ja tõug . Tiina ( ärritatult ): sina tõug ? mis see sina tõug siis nii iseäranis ära ei olema ? põlv põlv järel olema siin Tammaru istuma ja - teopäev tegema . mina ema aga ütlema : mina olema vaba inimene tõug . isa uppuma põgenemine jõgi , kui tema kinni võtma ja hingekiri panema tahtma ; isaisa surema karu käpp vahel ja isaisaisa murdma nugisejaht näljane hunt maha . mina arvama põlv kuni kuningas ja vanem tagasi . aga see - ei olema muidugi ... sina silm miski ? Margus ( ei vastama ). Tiina ( ägedalt ): mina sugu ja see , et mina vaba inimene tõug olema , see ei maksma sina silm miski ? Margus : mis sina nüüd ! ( püüdma Tiina käsi pihk võtma .) Tiina ( kirglikult ): ei , ei , puiklemine sina ei pääsema ! mina tahtma teadma , mis isa ja ema , mis sina kõik mina arvama - mispärast mina sina silm teine nii palju madalamal seisma . kõik tahtma mina teadma , Margus , ( lõkendav silm lähemale astuma ) kuulma sina , kõik ! Margus ( see kirg üle veidi kohkuma ): mina ei mõtlema sina ju miski halb , ei teadma ju sina ega sina vanem üldse miski . muudkui et ... kümme aasta eest üks tormine õhtu mina lävi ette juhtuma ja mina jääma . Tiina ( vaenulikult ): ei ! sina teadma veel miski . sina teadma veel , et mina ema ... kirikutulp surnu peksma ! Margus : mina jumal ! kui sina sedaviisi vägisi sõna suu välja kisk ! nojah , see mina teadma ka . Tiina ( nagu enne ): ja uskuma muidugi ka , et mina ema ... olema nõid ? Margus ( tüdinult ): miski mina ei uskuma ! Tiina ( ähvardavalt , veel lähemale astuma ): sina uskuma võib-olla , et mina ka nõid olema ? Margus ( kurvalt ): ah , Tiina , mis sina nüüd uuristama ja vägisi oma südamerahu hävitama püüdma ? keegi ei pidama sina nõid ! mis sina ema olema või mitte ei olnud , see magama üks tema muld all . Tiina ( nutma purskama ja ise ära pöörama , käsi ringutama ): ema , emakene ! sina üksi armastama mina ! miks sina ei ütelnud mina , et elu muu ei olema kui sajakordne surm ! ( jälle Margus poole .) kas sina teadma ? kas sina teadma ! kui mina ema ... kui tema - kõige parem inimene ilm peal - kui mina ema nõid olema , siis - olema mina ka nõid . siis olema mina ka nõid , Margus ! ( viskama ise kummuli puu najale ja nutma .) Margus ( vähe aeg kui uimane , siis hellalt ): Tiina ! mis sina nüüd ise vaevama ! kas sina keegi olema nõid nimetama ? ütlema , kes ! küll mina tema suu kinni panema . kas sina keegi olema põlanud ? kas siis mina miski jõudma lahutama ? sina ema õnnetu lugu ? tema haud olema ammu kastehein peale kasvama , kõik olema niihästi kui ununu ! ( murelikult .) muidugi , kui sina mõis ja kirikukiri panema minema , siis see ju kõne alla tulema , see mööda ei saama ... Tiina ( vappuma nutt ). Margus : ära nüüd nutma ! tulema , minema kodu ! mina sina ei jätma ! sina ei teadma ju , Tiina , mina ei mõistma see ütlema , kuidas sina mina armas olema . Tiina ( läbi nutt ): kui tema mina sina lahutama , ( vaiksemalt ) kui tema see tegema , siis ... Margus : ära kartma ! tulema , mina pidama minema , päev olema juba lõuna . isa ootama . Tiina ( silm kuivatama ): minema peale , Margus ! küll mina tulema järele . ( Margus võtma Tiina õrnalt kaenal , mis see nüüd vaikselt sündima laskma . ära . ka Tiina tahtma teine poole minema hakkama , seal astuma Mari tema vastu .) Mari ( külm silm ): kuhu sina minema ? Tiina ( erutatult ): sina olema siin ? sina ei olema kodu läinud ? sina kuulatama ? Mari : jah . ükskord ometi pidama ilmsiks saama , mis sina õige päris tahtma ! ( ärritatult .) ära võrgutama Margus ! mina ei laskma Margus sina õnnetus sisse jooksma , mina ei tahtma mitte ! kuulma ! Tiina ( haavunult ): õnnetus sisse jooksma ? mis õnnetus mina olema ? Mari : või küsima veel ! oi , kui süütu ! salalik ja kaval , see sina oskama ! see sina oskama esimene päev peale , kui maja saama . kõige ots , mis mina oma , olema sina kaks käsi kinni . iga pool olema sina jaomees , mina ei pidama enam miski jääma ; ( kibedus ) isegi oma särgike pidama mina sina selg andma ! ( kaeblikult .) isa ja ema petma sina ära , ja nüüd ... ( purskama nutma ). Tiina ( kohkunult ): Mari ! mis sina ometi !... kõik see !... Mari : olema õige ! kes kõndima isa-ema järel nagu kutsikas ? kes jooksma juba käsk täitma , enne kui keegi suu lahti saama tegema ? kes võrgutama Margus juba maast-madalast peale ? sina !! kas sina olema nagu teine tüdrukukene ja tundma ka mõni asi häbi ? olema sina ka mõni puu kõrge ja mõni vesi sügav ? paks ja vedel minema sina poiss läbi ! mina vaatama pealt ja nutma ! Tiina ( kaastundlikult ): vaene Mari ! Mari : kes pärast ? sina pärast ! ja nüüd tahtma sina veel see viimane , see kõige viimane ! aga - enam mina ei laskma ! piinama loom lõpma kord kannatus otsa , miks siis mitte inimene ! Tiina ( nagu enne ): ah , Mari ! Mari ( ägedalt ): ära hakkama võrgutama ! jätma Margus rahule , ja - mina vaikima , nagu seni ! Tiina ( nagu enne , õrnalt ): oh jumal , Mari ! mina ei saama ju parata , kui ka tahtma ! mis siis mina see vastu võima , kui Margus süda mina poole hoidma , ja mitte sina poole ! kui sina ka vaikima - see pidama ju ikka isa ja ema teadma saama , varem või hiljem ! Mari : ära segama ! mõtlema Pähnipalu peale ja mis seal sündima . Tiina : Pähnipalu peale ? Mari : aasta tagasi , kui seal nõndasama mari olema , nagu täna siin . enam mina oma hing ei vaev ja see ise teadma ei pidama , olema sina kümme kord ilma ees mina - kasuõde ! Tiina : mis jutt see olema ? Mari : ära püüdma salgama , mina nägema ! Tiina ( ärevil ): mis see tähendama ? mis sina nägema ? Mari : hunt viima Kivesti Kaarel varss ära ... Tiina : noh , mis siis ? kas see küll ei juhtuma ? Mari : hunt olema sina ! Tiina ( nagu uss nõelama ). Mari : ära salgama miski , mina nägema ! sina arvama , et mina magama ? mina olema ju küll põõsas alla maha heitma , tulema ju küll kord nagu rammestuma peale , aga mina ei magama , mina silm olema lahti , mina olema valvel ... Tiina ( kähisev hääl ): Mari ! sina olema hull ! Mari : mina olema hull , kui mina nägema ? mina nägema , kuidas sina silm varss vahtima ... Tiina : sellepärast , et ilus väikene varss olema ! Mari : ja siis - korraga ei olnud sina enam kuskil . ainult mära lõhkuma köis otsas , kui hunt varss mets jooksma ! ja - kolm päev see järel ei sööma sina , näkitsema ainult toit kallal . Tiina ( äkitsi üks samm Mari poole astuma , metsikult ): Mari ! Mari ( hoolimatult ): jaa , Mari ! ( purelema .) ära vahtima mina niisugune silm otsa , nagu tahtma ka mina ära murdma ! mina teadma sina silm küll ; mina nägema , kuidas sina Pähnipalu varss vahtima , enne kui tema viis ! mina sina ei kartma , mina kaitsma jumal ristike . mis mina nägema , olema mina nägema , ja kinnitama see kas või kirik altar ees ! Tiina ( ülespoole tõstma käsi ): issand halastaja , päästma ! ema , nüüd olema ka mina käes kord ! nüüd sirutama needmine käsi ka sina laps järele välja . igavene jumal , kes sina elu andma ja võtma ! ära andma mina timukas käsi all häbistama ! siin mina ägama sina poole , sina teadma , puhas see süü ... ( vaaruma ja langema südantlõhestavalt nutma puu alla kummuli .) Mari ( kohkuma , nõutu , vaigistama , ruttu ): Tiina ! oh jumal ! et see ka üle mina huul tulema !... mina ei ütlema see ju keegi ! mina ei saama ju ometi teisiti , mina nägema see ! Tiina ( ägama ): ... laskma mina surema siiasamasse , enne kui tema nüüd ka mina kallale tulema , nagu tema sina kallale tulema - hukka mõistma juba ette - ema , emakene ! miks jätma mina ilma elama , tõukama ja tallama ! ennem viima mina vesi , kandma kalajäri , pistma tükk mürgijuur mina suu , sina kes sina tark olema ja teadma , et õigus ega halastus ilm ei olema , ema , ema ! ( tuulehoog minema kohisema läbi mets .) ( eesriie .) kolmas Vaatus Jaaniõhtu mets ääres lagendik . kui võimalik , siis näitelava maha tegema tulema . eespool püstipandud varras tõrvapütt , mis nägema ei olema . noorem poiss kandma tuli jaoks hagu kokku , vanem poiss pidama tõrvatünn all nõu . elav liikumine , kõnekõmin ja naerulagin läbisegi , inimene tulema ühtelugu juurde . Haokandja ( läbisegi ): 1 ) tegema ikka jaanik , mis jaanik olema ! 2 ) missugune enne ei olema olnud ! 3 ) mis üle kolm valla nägema ! JASS ( ogar , alati teine ees ja tikkuma rääkima ): täna tegema jaanik jah ! mis üle kolm vald nägema jah ! mis üle kolm vald nägema jah ! I Haokandja : Jass , kandma hagu ! JASS : mina toon hagu kah jah ! ( ei minema aga kuhugi . naer . eemalt kostma tulev tüdruk laul .) Tüdruk Parma ( tulema läbisegi ): 1 ) tere ! 2 ) tere , poiss ! 3 ) tere läbisegi puha ! ( teretamine ja naljatamine .) II Haokandja ( poisike ): Juku+t-Jaani ja teine , minema tooma kuiv kadakas ! Laps ( kilkama laiali ): toom mina kuiv kadakas ! vanatüdruk Epp ( tõrvatünn varras katsuma ): kas see varras ka pidama ? Poiss ( naerma läbisegi ): 1 ) miks tema ei pidama ! 2 ) see pidama kui hull ! see ei kangutama Epp ise ka lahti ! ogar Poiss : mina - mina - mina tooma terve kuusk korraga ! Tüdruk ( läbisegi ): 1 ) kas saama ka hea jaanik ? 2 ) kas olema ka kasetoht ? 3 ) ja hästi palju tõrv ? Poiss : 1 ) tõrv kui mesi ! 2 ) tõrv ja toht - küllalt ! vana rasvane rattarumm lõhkuma pilbas ka kiiluma täis ! see põlema kui põrend ! Epp : kes sinna tuli otsa viima ? I Poiss : Epp ise ronima üles ! poisike : mina ronima üles , pistma põlema ! II Poiss : kas püksipõli ka pidama ? ( naer , poisike olema püksipõli väga kärisema .) III Poiss : vibalik pistma tuli otsa ! Tüdruk : 1 ) no mis sina veel ootama , panema ju põlema ! 2 ) hakkama pihta jah ! Poiss : 1 ) vara alles ! 2 ) ootama veel vähe , ilm alles valge ! 3 ) kõik ei olema veel koos ! I Tüdruk ( ettepoole kogunema teine tüdruk ): Tammaru rahvas ei olema ka veel ? II Tüdruk : sina ootama Margus ? III Tüdruk : mis sina tema ootama , tema ise oma ! JASS : ei teadma , kas Tammaru Tiina ka tulema ? I Poiss : no miks tema ’ s ei pidama tulema ? JASS : või sina ise teadma ? Epp ( Jass ): mis sina ometigi niisugune jutt aeg ! vaatama , kui sina ei saama ! ( Inimene kogunema enam ja enam ümber kuulatama .) II Poiss : ega tohtima niisugune hull asi nimetama ! kes olema see uskuma ! III Poiss : ei teadma , kas olema tõsi ? I Poiss : mis see ? see Kivesti Kaarel varss lugu või ? vana Naine : kuidas tema siis tõsi ei olema , kui Tammaru Mari ise oma silm nägema ! I Tüdruk : huu ! hirm ajama peale ! poisike ( vana naine ): tädi , missugune see libahunt õige olema ? vana Naine : või mina tema olema nägema . hunt ikka nagu hunt , kui verejanu ja murdmisehimu peale tulema ! muudkui - esimene jalg olema tema lühem kui tagumine . Inimene käsi ju ka lühem kui jalg . ( enam inimene kogunema kuulatama .) keskealine Mee : puha ebausk ! I Poiss : ebausk jah ! kuidas nüüd inimene ise vahel hunt ja jälle inimene muutma saama ! vana Naine : kus tema ’ s ebausk olema ? va Räägu Rein Pärakülas , käsi ega jalg ei viitsima liigutama , põllulapike sööti jääma , nälg iga pool silm nägema , loom ära lõppema , kevad ei jõudma jalg alla võtma , kandma teine inimene vahel laut välja , aga - peremees ? Peremees paks ja punane nagu puik , veri nägu välja tulema . kõik ilm inimene teadma , et tema libahunt käima ja et kõik see ramm murtud lammas soe veri tulema ! keskealine Mee : hull jutt puha ! vana Naine ( nagu enne ): hull jutt ? kui sulane ka libahunt tegema õpetama ? vana Rein ei jõudma teopäev ära tegema , kui siis panema mõis poolt vana Aasta-Mats sinna sulane , et see tööpäev tasa tegema . tee teopäev , kui leivakott kaasa panema ei olema ! aga varsti hakkama ikka va Aasta-Mats ka paks ja punane minema . tegema ikka teopäev tasa ja kõik ja kiitma ise iga pool , et tema nii hea koht peal veel ei olema teenima kui Räägu . muudkui - üks hea päev olema Mats see " sõna " mets meelest ära läinud , ei olema ise enam inimene tagasi muutma saama . jooksma küll tagurpidi käpukil ümber kivi , aga see " sõna ", see ei olema tema enam meel tulnud . kui siis jooksma hunt pea kodu ja peitma ise aganik ära . silm põlema pea ja veripunane keel hammas vahelt väljas . seni kui vana Rein kodu tulnud , teine ise ümber kivi vedama ja tema jälle inimene tegema . keskealine Mee : kes tahtma , see uskuma ! vanem Inimene : no kas sina nüüd mitte enam muu jutt käsi kõnelema ei olema kui niisugune tühi lori ! vana Naine : ei olema see tühi lori ! III Poiss : ei või teadma miski . kust see jutt muidu inimene suu saama ? vana Naine : ega suits muidu tõusma , kui tuli ei olema ! Epp : ah , jätma järele , kõnelema miski muu ! JASS : see ju see kõige uuem jutt olema ! III Poiss : see ju nüüd minema kui kõlin läbi kihelkond . keskealine Mee : mina olema kuulma , Margus tahtev Tiina võtma ! siis tekkima ikka kõiksugu hull jutt ! JASS ( olema ise mets ära peitma ja heidutama sealt ): õhõi , õhõi , soend , soend , libahunt ! silm põlema pea kui tuleratas ! ( kõik kohkuma ja lööma lahku ; laps jooksma tõrvapütt alla hunnik .) Epp : mis rumal jutt ja lori see olema ? ära rikkuma inimene tuju ! Jaaniõhtu ei olema nüüd parem ! Poiss , pistma jaanik põlema ! tulema , tüdruk , hakkama nukk jooksma , et kord otsa peale saama ! tulema ! vanem Inimene : ära rikkuma tuju jah ! Tüdruk ( läbisegi ): 1 ) hakkama ! 2 ) hakkama nukk jooksma jah ! mis mina ilm asi ! tulema ! 3 ) Epp , astuma sina etteotsa ! Epp ( edvistama ): mina nüüd veel ! Poiss ( läbisegi ): Epp jah , Epp jah ! 2 ) Epp , Epp ! 3 ) Epp olema hea lauluhääl ! 4 ) Epp see asi oskama ! Epp : noh , kui Epp , siis Epp ! hakkama peale ! ( Ürgab .) minema nukk ehtimaie , Kuldakägu kängitsema !... ( vanem inimene hoidma kaks poole kõrvale , tüdruk lööma ringi , kaks neiu lükkama keskele ja laotama tema valge linik peale , kuna teine see ümber keerdu käima ja laulma . pois+teparmas hoidma paremale pool ja valima nukupüüdja . pahem poole kogunema torupillimees , vanem mees ja naine , kõik olema hea tuju . nukumäng pidama kiiresti minema . kuni nukk jooksma , süütama vanem poiss vibalik üles tuli ; sealt hakkama punakas valgus alla paistma .) nukumäng I Lähme nukk ehtimaie , kuldakägu kängitsema ! ehtima nukkuma , eerima nukkuma , ehtima ise ehtem , pää panema pardisulg , liitma pää linnusulg ! ( neiu keskel tegema kästud liigutus .) rind panema suur sõlg kui see kuu taevas ’ ess , kael heitma helmekord kui see kord kanamuna , pea panema lai pärg kui see vihm vikerkaar ! nukukene , noorukene , sead jalg jooksemaie , viskama linik lepp pääle , kaelarätik kask pää ! ( neiu viskama linik , jooksma ring välja , poiss kannul see püüdma . ringi+solija hoidma tahapoole poolring .) jookse , nukk , jõudma , nukkuma , jooksma poolest Poolamaada , veidike Venemaada , natuke Narvamaada ! nukk kodu kutsuma , üle aed hõikama : tulema kodu , nukukene , tulema kodu , tunne oma ! Mats sina oma , hoidma tema ! Jaan sina päris , pea tema ! ( Poiss olema nukk kinni püüdma ja tulema tema tagasi . kõnelagin ja seletamine .) karjalaps ( kargama jaanituli ümber ja laulma ). puhas püha Jaanikene , hoidma mina karjake kari minema , kodu tulema ! hoidma mets kahi eest , õpetama sina põõsas tagant kari hali hein sööma ! ( kilkama ) jaanike ! jaanike ! ( ja jooksma laiali .) vanaldane Mee ( võtma miski pihk maa ja pilduma tuli ): Tutra tuli , kastehein kesa , lina mina põld peale ! ( sarvemäng näitelava taga ; tuttav lehepilli-lugu .) I Tüdruk : Tammaru Margus ! II Tüdruk : Margus jah ! tema lehepilli-lugu ! ( mõni jooksma vastu , teine tegema pillilugu järgi lühike jalakeerutus . Margus , Mari , Tiina , Tammaru Peremees ja Perenaine tulema . mõlema viimane jääma ettepoole , vanem inimene juurde seisma . teretamine ja elav liikumine , aga ka pea kokkupistmine ja sosistamine . Tüdruk hoidma nähtavasti vähe Tiina eest kõrvale , aga mitte väga silmapaistvalt . olema , nagu tikkuma tume tuju võimus võtma . Epp saama see aru ja tõttama see peletama .) Epp : no mis sina ’ s nüüd mäng katki jätma ? tulema jälle nukk jooksma ! ega see jaaniõhtu maa olema leidma ! millal mina sina kõik paar saama ! Tüdruk ( läbisegi ): nukk jooksma jah , nukkuma jooksma ! ( kogunema ringi .) Epp : kes see keskele ? I Poiss : Epp ise keskele ! ( naer .) Epp ( tujukalt ): soo , või Epp keskele ? siis vist - Jass püüdma ? see sina tahtma ? ( naer .) ei , Tammaru Marit-Tiinat keskele , Margus ja Meelimäe Märt püüdma ! Tammaru Peremees ja Perenaine ( pistma pea kokku . Perenaine näima elavalt kõnelev , peremees avaldama käsi laotama tusk ). hääl ( läbisegi ): olema ! olema ! Marit-Tiinat keskele , Margus ja Märt püüdma ! ( mõni tüdruk jooksma Mari tooma , Tiina jääma üksi .) Tammaru Perenaine ( astuma Mari poole , nagu tema ära tooma ): Mari . ära sina praegu minema ! Tüdruk ( võtma Mari keskele ): ei , ei ! tema pidama tulema , mina ei jätma ! Epp ( Tiina juurde astuma ): noh , tulema ! Tiina ( kahevahel ): võtma mõni teine ! Margus ( Tiina ): minema , minema ! Epp ( viima Tiina Mari kõrvale keskele ). ( jälle pea kokkupistmine ja sosistamine ; selgesti olema kuulma , et siin ja seal kõnelema : saama nägema , kumb Margus valima !) nukumäng II ( Epp ürgab ja tüdruk laulma , poiss mängima kannel kaasa .) oh see nukk vaenelaps , ilma pääta pääsukene , olema ei ema ehitama , olema ei isa ilustama ! nutma , nutma , nukukene , nutma , nutma , nuutsuma , nuutsuma , alane ala õlade , koole ära koguni ! tõuse üles , nukukene , alles sina isa , alles ema ! hüppama , nukkuma , kargama nukkuma , jooksma nukkuma , jõudma , nukk , sipute siibasida , sopute sulgesida ! nukukene , noorukene , ära sina mõtlema mets poole : mets palju murdajaida , kivi kõrval kiskujaida ! tulema kodu , nukukene , ei olema aeg nukk olema : nukk kangas kamberissa , see tahtma , kuld , kudumista , see tahtma , lõuend , lõhkumista ! tulema kodu , nukukene , tulema kodu , tunne oma ! Märt sina päris , pidama tema , Margus oma , hoidma tema ! ( Tiina ja Mari pistma jooksma . ringi+solija hoidma tahapoole poolring . Mari ei laskma ise Märt tabama .) I Poiss : Margus , lõikama , ära jätma Mari Märt ! II Poiss : Märt , olema vahva ! I Poiss : Margus , tõmbama Mari kinni ! III Poiss : Margus nüüd Mari tahtma ! Mari jääma ikka Märt ! ( Mari jooksma paar kord Margus risti vastu , et see võimalus andma ise tabama . aga Margus nägema ainult Tiina ja tormama see järele , kes aga ka ise kergesti püüdma ei laskma .) JASS : mis sina nüüd , Mari , ise veel Margus topp , ega Margus ju sina tahtma ! I Poiss : ega tema hull tahtma jah ! Mari olema ikka valmis küll ! II Poiss : Margus ei hoolima maa ega taevas ! III Poiss : Margus tegema , mis Margus tahtma ; mis tema Mari tegu ! Tammaru Peremees ja Perenaine ( eespool , olema nähtavasti väga erutuma . kui Margus tema mööda jooksma , haarama perenaine tema käest kinni ). Perenaine ( pahaselt ): no mis see nüüd olema ! Margus ( ei hoolima miski , kiskuma ise lahti , jooksma Tiina järele ). I Poiss : Mari , ära sellepärast nutma ! Märt ka hea poiss ! II Poiss : leppima Märt jah ! nägema , Margus Tiina tõsi taga ! vana Naine : Margus olema hull ! ju see üks vägi olema , mis tema lahti ei laskma , et tema enam miski ei hoolima ! ( jälle pea kokkupistmine ja sosistamine . kõik pidama nukujooksja silm , kes tagantpoolt keskele tagasi tulema . Mari ( Märt ) leegitsev nägu , asjata püüdma tema oma viha varjama ; Tiina ( Margus ) alandlik , aga särav silm . kui mõlema paar keskel kokku puutuv , ei suutma Mari ise pidama ; tema pöörama Tiina poole ja kähistama see nägu - küll nõnda , et see ainult Tiina kuulma pidama olema , aga see olema kõik kuulma ): libahunt ! ( Tiina tarretama , Margus kohkuma . pealtvaataja hulgas sosistamine ja kahjurõõmus nägu : mis tema ütlema ? kuulma , kui ütlema !) ( varsti lendama ka siit ja sealt sõna : libahunt !) ( silmapilk piinlik vaikus . tulevalgus ülevalt olema kahvatu muutuma , tulema olema kustuma . korraga kõlama kuskilt pime pilkesõna .) Metsa-hull , metsa-hall , mets ojarmu emand , minema sooda solgutama , läbi laane laduma , kivi külge kiskumaie ! ( kahjurõõmus naerukihin , teine tõsine nägu . ja jälle teine poolt kõlav pilkesõna .) metsa-hukk , metsa-hakk , metsapeni , pikkalõug , susi suur , pää jäme : ära sina puutuma mina pull , ära sina katsuma mina kari , veristama mina varsake ! ( Margus olema ärritama ja nõutu , tema kargama pilkaja poole ja tahtma mõni tabama , aga see ei olema leidma . Tiina tarretus muutuma ülevoolav nutt . tema olema keskele üksi jääma ja kustuv tuli kuma paistma veel ainult tema peale .) Margus : Tiina ! Tiina ! ära nutma ! Inimene olema niisugune tuju ja ... ega tema see keegi ju ise usk ja ... homme olema ju kõik jälle unuma . ära nüüd nutma ! ( purelema inimene poole .) mis sina siis nüüd tegema ? häbenema ise ! tühi laimujutt panema käima , ja - sina ei olema parem tegema , kui see järele rääkima ja teine inimene pilkama ja haavama hakkama ! ära nutma , Tiina ! Tammaru Peremees ( pahaselt Margus ): no mis sina ’ s nüüd ? sina olema keegi miski ütelnud või ? Margus ( purelema ): kas sina ei nägema siis , et teine inimene liiga tegema ! ( kuskilt pime lendama vana viisk Tiina jalg ette ja jälle kõlav pilkesõna .) susi , säh , silmapaik ! kui sina mina kari tulema , panema see silm ette - susi , säh , silmapaik ! Tiina ( nutt muutuma leegitsev viha ): mis sina tahtma mina ! Inimene lugema ise , aga olema hullem kui kiskja loom ! libahunt ütlema mina ? - olema jah , sina ju teisiti ei tahtma ! parem tuhat kord hunt , hunt mets hunt keskel , kui inimene parem ei olema kui sina ! hunt tapma ainult nälg pärast ja - hunt ei murdma hunt , aga sina !... ja arvama ise parem mina ? siin - hunt , uhke , ei laskma ise häbistama ! aga sina - orjaveri võitud häbioks vedelev aed taga maas , koer lakkuma ! hunt olema vaba ; tegema , mis tahtma , tulema , kui tahtma , minema , kui tahtma , armastama ja vihkama , kes tahtma ! ja minema sina seast , sest et tema sina - põlgama ! ( astuma uhkelt mets poole ; keegi ei takistama tema , kõik olema kui tarretanu .) ( mets vilkuma siin ja seal pime kord pisike viirastuli nagu hunt silm , mis kohe jälle kaduma .) ( siis see vaikus keskelt :) vanem Inimene : püha jumal ! jaanituli kustuma ! see ei tähendama hea ! vana Naine : ja mets nii must ja kole ! siia küll enam ei julgema jääma ! ( tõusev hirm inimene hulgas , tüdruk ja naine kogunema üksteise ümber hunnik , laps rippuma vanem riie küljes . kõnekõmin ja hädaldamine ; üksik hakkama minema , aegamööda kaduma kõik . üksi järele jääma maas hõõguv tulease juurde Margus ; tema ärritama olek olema nägema , et tema tume mõte võitlema . eemal seisma Tammaru peremees ja perenaine , kes olema tusane ja teineteise ägedasti kõnelev , mis aegapidi kuuldav tulema .) Peremees ( käsi laotama ): no ütlema !... mis sina narr ikka tee ! Perenaine : ammu olema vaja olnud tüdruk silm alt ära saatma ! Peremees : nojah , ära saatma ! kuidas tema äkki ära aeg ? aga ega muu nõu üle jääma ! kes siis see nüüd uskuma , et tema tõsi - ( käsi laotama ) oma heategija ka ei hoolima ja poeg rahule ei jätma ! Perenaine : hunt ikka mis hunt ! mis tema inimene ütlema ! Peremees ( ähvardavalt ): no tulema tagasi ! Perenaine ( Margus poole astuma ): ära tulema ka või ? Margus ( kaeblikult ): kuidas mina tulema , kui nägema , et ... ära jooksma , ja ei teadma , mis tegema ! Perenaine ( arm ): ei tegema miski ! Peremees ( pilkavalt ): sina ehk tahtma ka - mets järele jooksma ? Margus ( murelikult ): kuhu mina tema järele teadma minema ! Peremees : tuli siis või ei tulema ? Margus ( tusaselt ): küll mina tulema ! Peremees ( perenaine ): las konutama ! minema peale ! ( hakkama perenaine minema . Margus jääma üksi ja sorima , pidama maas , jalanukk tuhk .) ( tema juurde astuma pimedus välja ja panema tema murelikult tähele Mari .) Mari ( õrnalt ): Margus ! Margus ( karmilt ): noo - mis sina veel tahtma ? Mari ( alandlikult ): mis mina nüüd tahtma . Margus ! mitte miski mina ei tahtma ! Margus : siis minema ! Mari ( murelikult ): kuidas mina jätma sina siia ... jumal ainuüksi !... teine olema kõik ära läinud ... Margus : ajama tema jälle mets ! kes teadma , kas tulema tagasi või ei tulema ! Mari ( vähe aeg pärast ): küll tulema ! ega see esimene kord olema . tema olema ju mitu puhk ära olnud ja ikka jälle tagasi tulnud ! Margus ( purelema ): mitu puhk ! kui sina tema ülekohus tegema . tema ei olema nagu sina , tema ei kannatama ülekohus , tema veri olema teistsugune . see olema õrn , lööma kergemini keema , see ... aga see ei suutma sina ju mõistma ! Mari : ah , Margus ! mina ei suutma see mõistma , kuidas sina nõnda tema küljes kinni olema ! Margus : ja muidugi ei suutma sina see . minema ! mina ei tahtma sina nägema . kuulutama oma halb unenägu teine nagu tõsi ! Mari ( nutma ): oh jumal , Margus , mina ei nägema und ! Margus : no siis arvama sina see oma pea välja ! mina Tiina ei jätma . ja kui tema ka kümme kord libahunt olema , tema olema tuhat kord armsam ja parem kui sina ! ( ära .) Mari ( tema järele ): Margus ! ( purskama valusalt nutma , käsi ringutama .) Margus ! oma hing laotama mina sina teerada peale , et aga sina pehmem astuma olema ! surema võima mina sina eest , aga libahunt mina ei võima sina jätma ! mina ei võima mitte ! ( eesriie .) neljas Vaatus Rehealune . parem käsi väike uks rehetuba , see lähedal rist-jalg söögilaud ja vanamoodi iste . pahem käsi vanaema voodi , see kõrval pink , eespool puutelg , paks pöid vanker ( Margus suvine magamisase ). tagasein suur värav , pärani lahti , kust hele päiksevalgus sisse tulema ja ruum , mis muidu must ja suitsunu ( lagi rippuma kõrs alla ), oma viis armas tegema . väljas - suvine maakoht prospekt : põllu-lapp , metsatukk , võsa . Inimene kohta maksma , mis teine vaatus algus öeldud . Vanaema nüüd peaaegu täitsa pime . Margus ( seisma norg tagasein värav piit najal , ei kuulma ega nägema , vahtima tühjus ). Perenaine ( tulema tare , jääma peatuma , tahtma nagu miski ütlema , aga väänama pea , kui Margus tema ei nägema ega kuulma , ja minema kurvalt tagasi ). Mari ( tulema õu veepang värav mööda , kohkuma Margus nägema natuke , vaatama tema aralt otsa ja minema ära . Margus istuma vanaema voodi lähedale pink peale , jääma käsipõsakil konutama ). Jaanus ( tulema jalg järel vedama teine poolt , rangid õlg , ohi käsi , jääma Margus nägema lävi kohale seisma ): täna ei olema tegu minek - vana peremees rääkima nagu kesa kordamine ... Margus ( nagu ärkama ): mis see ? kes ? ah soo !... Jaanus ( lähemale tulema ): ei olema mina Tiina veel nägema ühti ? neljas päev juba ... Margus ( ei vastama ). Jaanus : varem , kui tema see tegema , - kolmas päev olema tema ikka tagasi ... Margus ( pöörama tusaselt nägu teisale ). Jaanus : tema üks suur süda loom ikka olema . eks mina ütelnud juba see aeg , kui peremees tema maja jätma : " ära tegema ! hea see välja ei tulema !" Margus ( tusaselt ): no mis see siis paha olema tulnud ? Jaanus : nojaa , mis mina teadma ! Tüdruk ju kui tulesäde . see teenima ikka kaks eest oma leib ära . muudkui ... Margus ( ei vastama ). Jaanus : ... et tema ise taltsutama ei suutma , ja kui jälle miski olema , mets jooksma ja enne tagasi ei tulema , kui viimne nälg ajama ... Margus ( kärsitult ära pöörama ): äh ! Jaanus ( vabandavalt ): ega ’ s mina miski !... aga või see ’ s ! kes see enam kinni pidama , kui kord niisugune jutt lahti olema pääsema . see minema kui kulutuli . peremehe+l-perenaine ikka õigus ka , kui tema sina tema võtma ei laskma ! Margus ( ise taltsutama , etteheitvalt ): kas sina siis ka Tiina halb uskuma ? sina ometi tundma tema ! Jaanus ( tusaselt ): mis mina uskumine või !... Margus : kas sina siis ei võima see ilmainimene suu kinni panema ? sina ometi teadma , et ... tema niisugune juba olema . tema ei olema see vagus orjaveri , mis mina , - sina ometi teadma ! Jaanus : teadma või ei teadma , mis see mina teadmine ! nagu mina teine targem olema , et mina see suu sulgema saama ! ( tegema minek .) kas mina siis minema kesa kordama või ? Margus ( tusaselt ): eks sina minema , kui käskima ! ( jääma , nagu enne , konutama . Jaanus ära .) Vanaema ( tulema käsikaudu koba tuba ja sihtima oma voodi poole ; juhtuma käsi Margus külge .) kes see ... ( katsuma käsi .) ah sina olema , pojake ! mis sina siis nüüd tegema ? muretsema peale ? ( paitama käsi .) Margus ( vaikselt ): ei miski , vanaema ! niisamuti !... Vanaema ( kaastundlikult ): ei miski jah ! ( toetama pikkamisi Margus kõrvale oma voodi äär .) muudkui - nagu surnu olema maja ! Margus ( piinama , ei vastama miski ). Vanaema : kui sina alles väikene olema , Margus , kui sina miski vaja olema või sina miski teadma tahtma ja teine ei olnud sina jaoks aeg , tulema sina alati mina juurde ... Margus ( soojalt ): sina juurde tulema ju kõik , vanaema ! Vanaema ( pea raputama ): ei , pojakene , kõik sina ei tulema . sina ei tulema ! sina ei olema mina ammu miski ütlema olnud ! Margus ( kehitama õlg , kurvalt ): mis mina sina ka pidama ütlema , vanaema , mis sina ise ei teadma ! Vanaema : jah ! Vanaema ei olema küll enam silmake , kae panema tema kaas peale , aga vanaema nägema siiski ! enam veel kui enne , kõik , mis sündima ja kuidas olema ! Vanaema nägema ka sina süda , pojakene ! Margus ( piinatu ): mis see üle siis veel kõnelema ja sõna tegema ! või sina teisiti , vanaema . sina ju mõistma mina ka hukka , pime pea nagu teine kõik ! Vanaema ( tõstma pea üles , nagu tahtma ja võima tema Margus silm vaatama ): ei , Margus ! see ei tegema mina mitte ! Margus ( õnnelik ärevus ): tõesti , vanaema ? ( mõlema käsi vanaema käsi ümbert kinni hakkama ja särav silm tema otsa vahtima .) sina mõtlema teisiti kui ... isa ja ema ja teine kõik ? ( elav .) Vanaema ! ( laskma käsi langema ja astuma tagasi .) mina ei uskuma see ! see ei olema tõsi ! see ei võima ju olema ! Vanaema : ah , Margus ! et sina veel usk olema mina sisse ! et mina veel sina käsi pihk võtma ( otsima Margus käsi ) ja sina rahu süda tagasi kõnelema jõudma , nagu enne , kui sina veel laps olema ja mõnikord nutma mina juurde tulema ! - sina ära mõistma isa ja ema hukka . ei tegema tema , nagu sina ütlema , miski pime pea . tema vaade olema selge , veri jahe ja meel kaine . Margus ( üle kee ): Mee kaine ... mis sina ’ s nüüd tahtma ? ise ometi võtma Tiina maja ja pidama tema nagu oma laps ! ja nüüd ! nüüd , kui mina poisikesepõli peale tema kokku kasvama olema , nüüd ... kui Tiina mina armas olema - ( ägama ) vanaema , sina ei teadma , kui armas ! - nüüd olema tema korraga sina meelest ei teadma mis . mis tema ’ s sina olema tegema ? Vanaema : ah , Margus ! mina teadma küll ! kõik peale tulema see kord ! nagu maru ! siis tuiskama ja tormama veri ja nägema õnn ja õnnetus seal , kus - miski iseäraline ei olema . see või teine , Margus , üks ja seesama peale looma olema kõik - sugu edasi kandma ja laps ilm tooma . see olema kõik ! Margus ( nagu tõrges laps ): Vanaema , mina ei jätma Tiina ! see -- libahundi-lori ! see olema ju hull jutt ! Vanaema : jääma see ! muudkui - mis mina teadma Tiina ? mis mina teadma see , kes tema olema ja kust tema tulema ? Margus ! Siuru ja sirjelind , ei see sünd paar . ja Tammaru sugu ja tõug ? Margus , kui sina tahtma ja kannatama kuulatama , mina jutustama sina see ? Margus ( õlg kehitama , rahutult ): ja - mis see ... mis see siis nüüd ... mis mina siis see ... Vanaema : mis sina see tegu ? ei teadma , Margus , ehk ometi ? mina tõug , Margus , see elama siin Tammaru juba kümme põlv , viis viimane , mis mina ise nägema ja oma vanaema ja ema käest kuulma olema ... Margus ( olema kärsitu , aga ei vastama miski ). Vanaema : kas sina kuulma ka ? Margus : kuulma küll . kõnelema peale ! Vanaema : mina mõtlema , et sina ei kuulma ... mina sugu ja võsa olema kollane juus ja sinine silm ; see võtma naine ainult oma keskelt - ei olema tilk võõras veri mina soon , see olema - puhas ! Margus : võõras veri ! kust siin see võõras ? tema olema ju ometi sina ise silm all üles kasvama ja inimene saama ! Vanaema ( ei laskma ise eksitama , olema nagu oma mälestus ära vajuma , jutustama edasi ): mina tütar ja noorik ei olnud ilus , see ei nõutud mõis ... neli põlv tagasi , kui üks nõudma ( olema sügavasti liigutama ja lööma silm maha ) - see uputama ise jõgi . surnuaed müür taga , kui mina veel nägema ja mäletama , seisma ikka veel tema ristikene - karjalaps ka hoidma ristike ja ei tallama maha ... Margus ( ka liigutatu , tegema sellekohane liigutus , aga ei vastama miski ). Vanaema ( nagu kaugele tagasi vaatama ja siis jälle algama ): mina olema pikaldane ja aeglane ; mina olema alati kõigest kaks laps , kui palju , siis kolm ; kui jumal sigidus varakult taba ette panema - üksainus ! mina teenima jumal ja orjama mõis kartus ja värisemine ; elu lust ja rõõm olema mina eest lukku pandud asi . kui mina laulma , olema mina laul raske ja kurb . helge aeg mina ei olnud , kirg mina ei tundma , - uus orjahingeke eest olema mina hirm ... Margus ( rahutult ): mis see nüüd mina , vanaema ... ( kaeblikult ). mis sina kõnelema kõik see ! see ei tegema ju miski parem ! Vanaema ( ise püsti ajama ): jah , mis see nüüd sina !... ainult , et ... kuidas mina sugu ja võsa enne olema elama , elu ja kannatamine peale vaadanud . põlv põlv , nii halb kui mina olema ... mina olema oma pärima pruuk püha pidama , olema vaikne ja vagus olnud ja ... püüdma iseenese ära võitma . kui sina see teadma , eks sina siis ... kui sina mõnikord süda raske olema ja murduma tahtma , eks sina siis mõtlema ka vanaema peale , oma isa ja oma ema peale , kes ju kõik ka kord noor olema , nagu sina nüüd ja ... võib-olla vahel ka kõik käsi ei saama , mis süda sonima !... Margus ( minema enam ja enam rahutu ): ah vanaema , vanaema ! sina sõna sööma ju süda sees ära ! Vanaema : kõik olema looma kannatama , üks nõnda , teine nõnda . aga - aeg panema iga haab peale rohi ! noor veri olema kerge armastama ja kerge - unustama ! ( paitama .) ei miski , vanaema püüdma kord jälle targem olema kui sina , noor . tema aeg käsi mõtlema ! ja siis tulema kõik see - ( vahtima , nagu nägema tema nägemus ), kes mina suguvõsa enne mina elama ja eluraskus kannatama , ja see , kes pärast mina tulema ja jällegi kannatama ja ... seisma rida seal ... ( sirutama käsi välja ), kus ... ah ! ju muu miski ei olema kui vanaema mure ! mitu põlv edasi , mitu ja mitu ! ja mitu põlv tagasi ! ( väljasirutatud käsi värisema )... mina ei nägema seal võõras veri , kõik olema kollane pea ja sinine silm ! kollane pea ja sinine silm ! ( laskma käsi langema ja püüdma , Margus peale vaatama , nagu pisar silm ära pigistama .) - aga ära see süda võtma , Margus , ära see süda võtma , see olema ainult - viirastus , mis vanaema vahel nägema ! ( paitama kord Margus ja ootama , et see miski vastama .) kui päike looja minema , kui vana ja hall olema , siis ... olema kõik kannatus ära unuma nagu unenägu ! Margus ( vahtima ikka veel kohkunult sinna , kuhu vanaema käsi näitama , õhkuma siis raskesti ja jääma jälle konutama ). Mari ( tulema rehetuba , tooma lusikas ja leib laud . tema silm valvama murelikult Margus . et Margus ise ei liigutama , ei julgema tema miski ütlema , vaid minema tasakesi tagasi ). Peremees ( tulema õu , tema nägu muutuma Margus nägema tusane . astuma mõni samm ja jääma siis keset rehealune seisma ): noh , ei olema tema ikka veel nägema ? Margus ( tegema liigutus , nagu olema tema äge sõna keel peal , pöörama aga nägu teisale ja vaikima ). Peremees : kas sina ei kuulma , poiss , et sina kõnelema ? Margus : kuulma küll . mis mina siis pidama vastama ? kui sina Tiina järele küsima , siis teadma sina ise niisama hästi , et tema veel tagasi ei olema . Peremees ( enam iseenese ): võima tema ka parem jääma , kus olema ! Perenaine ( tulema , panema sööginõu laud ): tulema nüüd sööma ! Peremees ( Margus , kes ise ei liikuma ): no mis sina ’ s nüüd lõrreta ? nagu ei olema sina enam elu sees ! mis hingeõnnistus sina siis nüüd kaduma minema ? ( istuma laud .) aasta järgi juba mees , aga poisike aru . kui sina naine võtma tahtma - mina ei keelama . Mari ootama , tegema sügis pulm ! Perenaine : jah , mina see ka ei mõistma ! sina võima ometi ainult inimene võtma , kes issand veri süda ! kes mets ära ei jooksma ! ( Jaanus tulema õu ja asuma laud , nõndasama ka vanaema ja Mari . ka Margus istuma isa kõrvale . tume meeleolu , keegi ei rääkima sõna .) Jaanus : Meelimäe olema hunt eile talleke kari juurest ära viima . Perenaine ( alamõte ): eks olema ! vaja oma karjane ütlema , et loom kodu lähedale hoidma ! ( sööma jälle , nagu enne , sõna lausuma .) ( lävi langema tuba vari . seal seisma Tiina , nälgima ja kahvatama , riie vähe kordama . tema olema häbelik ja ei julgema silm üles tõstma .) Jaanus ( nägema tema kõige enne ): mina kaduma inimene ! Margus ( üles karate , et Tiina vastu jooksma , õnnelikult ): Tiina ! olema sina ometi kord tulnud ... Peremees ( Margus karmilt iste suruma ): siia jääma ! see õiendama mina ! ( Margus ei julgema ise liigutama , kuna peremees aeglaselt lusikas käest panema ja tulija vastu astuma .) Peremees : kust sina tulema ? Tiina ( vaatama paluv silm ringi , aga ei saama sõna suu ). Peremees ( raudselt ): kust sina tulema ? kus sina olema see aeg ? Tiina ( arg ): mets olema ! mina ei julgema ju enam inimene hulka tulema ! ( hakkama nutma .) Peremees : mets ? mets hulkuma hunt ! mis sina tegema mets ? Vanaema ( olema söögilaud üles tõusma ja sihtima oma voodi äär poole . Tiina lähedale jääma ): Latseke , mis sina elama mets , kui sina mets jooksma ? Perenaine ( söögilaud ): see sina veel küsima ? mets olema ju nüüd liha täis . Tiina ( nutma nagu enne ): mis mina elama ? ei miski , vanaema . mets olema mari , mets olema oblikas ja juur . ( ülevoolav härdus ise vanaema ette maha viskama ja tema põlv ümbert kinni hakkama ). sina , vanaema , sina ei keelama mina oma arm ! mina olema ju küllalt põlv peal maas jumal poole ägama , aga tema ei halastama ! ikka jälle tulema see taltsutamatu viha , ja mina ei saama see vastu ! Laps olema mina hea , uskuma mina , vanaema , mina olema hea ! aga kui tema ütlema , mina ema olema nõid , kui tema tema surnu peksma , kui tema mina sajatamisesõna lävi eest lävi ette saatma , siis ! siis kasvama see viha iga ülekohus vastu mina pisike süda nagu kõva tükk ja olema mina üks suur saama , ja mina ei saama see vastu . mina ei saama see vastu ! uskuma , vanaema , mina ei saama ! Vanaema : aga mets jooksma sina , latseke , ja olema seal päev ja öö ! Tiina ( ülevoolav härdus ): ah , vanaema ! mets olema nii hea ... nägu sammal sisse suruma ja nutma ... kuni vihatilk tilk järel sulama ja süda jälle kerge saama . seal ei tahtma nagu enam inimene olema , tahtma olema mets , prii ja vaba , vaba ja prii ... Margus ( lahtine käsi Tiina poole tormama ): Tiina ! Peremees ( Margus käsivars kinni haarama ja tema tagasi tõukama , Tiina poole pöörama , ülekeev viha ): libahunt ! Tiina ( nagu uss nõelama , üles karate , vaar ; vanaema astuma eemale ): see ütlema ka sina ! ( nagu paluma ülestõstetud käsi - siis käsi silm ette tõstma .) halastaja jumal ! Perenaine ( laud äärest ): sina olema ometi ise jaanituli ääres kõik inimene kuulma tunnistama , et sina libahunt olema ! mis sina ’ s nüüd veel see salgama tahtma ? Tiina ( perenaine poole sirutama käsi ): oh , ema , mis sina see ette heitma hakkama , mis valus ja viha meeltheitev inimene suu mõtlema üle huul tulema ! Peremees ( valus kibedus ): mõtlemata ? ütlema parem , kuidas sina olema mina poeg ära nõiduma ja ise järele pannud ! Tiina ( tõusev uhkus ): ei olema mina Margus ära nõiduma ega ise järele pannud ; see teadma Margus , see teadma jumal , see teadma sina . ja kui Margus mina poole hoidma ja mina tahtma ( tema silm lööma lõkendama ), siis olema see tema ise vaba tahtmine ! ja mina ... võima ainult uhke olema , et hea inimene süda olema võitma ja ... hingepõhi alandlik ja tänulik , et mina jumal suur maailm hoopis mahajäetud ja üksi ei olema ... Peremees ( ei suutma ise enam taltsutama , peaaegu karjuma ): nõid olema , ja nõid palk saama , nagu sina ema nõid olema ja oma palk saama . välja mina katus alt , ussiseeme ! Tiina ( leekiv viha ): mis ? nõid - olema mina ja nõid olema mina ema ... mina ema ihk muld ja hingeke õnnis hulgas tulema sina - teotama ? mina ema , kes laps sina ometi puhas halastus ise juurde võtma , tema toitma ja katma ! Peremees ( ise ära pöörama ): olema ka neetud see tund , kus mina see tegema ! Tiina ( ise taltsutama , kaeblikult esiti , siis vihaselt ): oh , et sina parem mina kiskja loom kätte olema jätma ! siis olema varakult kõik valu ja piin ots olnud . hing olema ema juurde ja jumal süli tagasi saama . leib olema ihk andma , hing olema nälgima laskma . toitma ja katma olema , armastama ei olema sina mina . ihk andma varjupaik , hing jääma üksi . ja otsima hing ! otsima sina hing kümme pikk aasta , ja ei leidma mitte . mürk olema mina hing valama ! ja nüüd , kus mina abi ja arm otsima tulema , sina juurde , kes mina isa ja ema pidama olema , nüüd ! nüüd ütlema ka sina : libahunt ! tulema see sina hing peale ! ah ! ei olema siis ka mina süda enam säde lapsearmastus ega tänu - mina olema tasa ! Margus ( hädaldama ): Tiina !... missugune sina isa ja ema vastu olema ! Tiina ( nagu enne ): ei olema see mina isa ja ema ! ja ei olema ka sina isa ja ema , kui tema sina vastu arm ega halastus ei olema ! ( rahulikumalt .) Margus ! suur raamat seisma : mees jätma isa ja ema maha ja hoidma oma naine poole . - ( pöörama minema .) tulema ! Margus ( õnnetult ): ja kuhu ? mõtlema ise järele - kuhu ! Perenaine ( nagu pilkama ): kuhu tema pidama tulema , kust tee tagasi ei tootma ? Margus : ja kes mina paar , kes mina kirikukiri panema , kui mõisakiri ei olema ! Tiina : mina teadma koht , kust mina keegi tagasi ei tooma . laas , soo ja raba taga , kust kurg ka ainult lendama üle pääsema , olema mägi , mägi sees allikas ja koobas . ja paar ? paar panema mina jumal . tulema , kui sina mina oma olema ! Peremees : haa ! asjata petma sina mina poiss ! see olema aru pea ! Tiina : tulema , Margus ! Margus ( olema sõna õnnetu ). Tiina ( kurvalt ): kui sina ei tulema , Margus , siis ... ütlema , et sina ei tulema ! Margus : see ei olema ju võimalik ! see olema ju meeletus ! mina pidama teine tee leidma , mina pidama ... ( vaatama abiotsivalt isa ja ema otsa ja jääma tema kivistuma nägu nägema vait .) Tiina : sina ei tulema ? Margus ( laotama õnnetult käsi , jääma vait ). Tiina ( meeleheitmine Margus poole ): sina ehk uskuma nüüd , et mina ... libahunt olema ? oh jumal ! Mee minema segi ! mina ei teadma see ju ! võib-olla olema siis mina ema see ... ja mina !... olema see veri tema pärima ja see mürk ... ( käsi ringutama .) oh jumal , mina ei teadma see ju ! ( vaaruma .) Perenaine ( valjult ): ära siis võtma jumal nimi suu , kui sina ei teadma ! Tiina ( vihaselt ): libahunt ... libahunt olema ka jumal loom ! Perenaine : ei olema libahunt jumal loom ! ei kõlbama see inimene hulka ! kasima ! Tiina : mina olema jumal loom , olema mina ka libahunt ! sina ? vilets ! sina ei olema julgus ega jõud , armastus ega ustavus - miski ei olema sina ! ja tahtma kohus mõistma ? sina ! kui mina hunt olema , olema hunt hulgas mina ase , ehk olema tema juures enam õigus ja enam halastus ! ( astuma uhkelt lävi poole . minema muutuma tema viha härdus . lävi pealt tagasi vaatama .) jumalaga , Margus ! ( nutma ära .) ( eesriie .) viis Vaatus Vii aasta hiljem . seesama rehetare , mis esimene vaatus . Inimene olema vanem jääma , Margus olema habe kasvama , tema kui ka Mari - nüüd Margus naine - näojoon olema kõva ja vali muutuma . kõige vähem muutuma olema sulane Jaanus . Vanaema olema õige vana jääma ja kokku langema ; tema pea nõtkuma ; näima , nagu tukkuma tema alati . ja jälle olema hiline talveõhtu ja peerg põlema piht ; väljas torm ja aeg-ajalt hunt ulumine . Savik lähedal istuma Mari ja ketrama , ahi nurk ääres pink peal konutama Jaanus , käsi süli . Poiss Märt lõpetama voodi äär pastlarihm sidumine , võtma kasukas ja kübar vai ots . Jaanus : kuhu see Märt siis veel vastu õhtu minema ehtima ? Märt : mina minema tõistre , toon tüdruk-Mari ära . see ju seal olema , ja - teadma , kas saama tuisk läbi üksi kodu . mina minema tema vastu . Jaanus ( naerma ): sina olema ju Mari vastu õige viisakas hakanud . rääkima ikka , et sina tõistre Anu tõsi taga pidama olema ... Märt : Sooh , või rääkima ? noh , siis üks tee ja kaks asi . ( naerma .) jaa , eks pidama ise ette hoolitsema , ega mina siia Tammaru ju sina kombel raudvara jätma . siin olema sina taluisa amet peal , ega sina siit enam välja kangutama saama . mina jalg all veel mitu tuul . Jaanus : soo , või üks inimene ka mina peale kade ! - jah , eks mina olema siia peatuma jääma ; võib-olla jääma veelgi , kui talurahvas mina matma tõotama . Märt : ei maksma sina peale kade olema ühtigi . jaa , kui talurahvas sina see pikk teenistus eest ka saun kõrvale kamber üles olema lööma ja sina naise+le-laps seadma , siis ehk vahest olema kade olema maksma ; nõnda aga ... Mari ( kuivalt ): või tema küllalt see ei olema pakkuma juba ennegi , vana peremees ajal . tema nüüd saama ! Jaanus ( naerma ): ega saama jah ; nägema olema , et ei hakkama saama . Märt : noo - hea õhtu kõik ! ( ära .) ( jutt vahele .) Vanaema ( tulema käsikaudu koba kamber , vana kasuka-räbal ümber õlg , toetama savik istuma - vokivurin kuulma ). mis sina nüüd , latseke , jälle vokk ? läbema ometi ka pühapäev pidama ! Mari : ei olema enam pühapäev , pühapäev juba läbi . töö tahtma tegija . - mure ka ! Margus alles väljas , ei tulema ega tulema . leidma tema see tuisk tee või ei leidma ja eksima mets ära . Vanaema : jah , ei teadma , kuhu tema nõnda hilja peale jääma ! Jaanus : noh , küllap minema ka tee äärde kõrts sisse ja seal - kaduma tuttav seltsis aeg käsi . Mari ( tusaselt ): see olema siis õige temp , kui teadma , et teine kodu tema pärast hirm olema ja ootama ? Jaanus ( alamõte ): kes teadma , kui palju tema see teadma ! Vanaema : jaah ... ( lõpetama , ei ütlema miski .) Jaanus ( kes aeg-ajalt peerg kohendama ): mis suur igatsus tema kodu järele ! Laps sina jumal ei olema andma , maja tühi ja kõle ... Mari ( ei vastama miski , tallama ainult kõvemini vokk . lõng katkema . kummardama vokk üle ja tõstma korraga pea üles ): kuu , kui tulema ! ( läbi vaikus ja tuulemühin olema kuulma , kuidas hunt ulumine lähemale tulema ja siis jälle kaugemale kaduma . kõik kuulatama .) Vanaema ( õhkama ): jah !... Jaanus ( vähe aeg pärast ): ütlema miski , vanaema ? Vanaema ( vahel puhkama ja jälle rääkima ): mis mina suur ütlema - miski ! kõik korduma siin maa peal - miski ei muutuma ! Inimene küll - tulema ja minema , sündima ja surema , muudkui ... mina muld ... surm ei tahtma , jätma nagu samba ilm peale , ehk mina küll - keegi enam vaja ei olema . poeg ja minia kutsuma tema ära , ja olema ometi veel võima elama ... ( ei saama liigutus pärast edasi .) Jaanus ( ka murelikult ): jah , see viima kõhutõbi , kui tema - teine võtma , noor ja vana nagu loog . kes külge tema hakkama , ega see pääsemine olnud . Vanaema : jah , tema häda ots peal ! ei olema enam südame-vaev kannatama , ei segama tuisk ega maru see rahu ! ( Mari vaevama nähtavasti ka piinlik mõte , tema tõusma tasakesi üles ja minema tuba ära .) Vanaema ( mõte ): nagu Mari praegu ... Jaanus : jah , nagu tema ! ja mina tegema tema ka veel haige . tulema tahtmata keel peale , ja - või siis olema mina maja õnn ? kuid - mis tema sinna parata saama ! Vanaema : jaah ... Jaanus : hale see mõlema Margus vaatama . ei olema miski , mis tema ühendama ! ja see kolmas ! see - hulkuma ka ikka alles mets mööda ! kas tema ei saama või ei tahtma ise enam inimene muutma - see ei teadma keegi , see teadma jumal ! Vanaema ( valu ): jah , kes tooma trööst ja kinnitama , et see nõnda ei olema , ehk küll kõik see arvama ja uskuma ! kes leidma luud-kondike üles , mis tõendama , et tema - parem siis ometi - juba ammu surema ja rahu sees olema ! Jaanus ( raskelt ): ei , surema tema ei olema . ja - tema tema olema ! ära tema mina nurk ei minema ja püss ka tema peale ei hakkama . nüüd muidugi , kui juba igaüks teadma , tema enam keegi puutuma ei hakkama . mis õige hunt see siis ka olema , kes ei murdma , inimene ei kartma ja - leib vastu võtma , kui viskama ! see ikka Tiina olema , see uskuma kõik . Vanaema ( nähtavasti südametunnistus piinama ): kui olema , et veel suutma ! kui andma jumal veel tund või päev silmanägemine tagasi !... ütlema , kui niisugune noatera ots leib andma , siis suur reede - sina teadma küll ... et siis tema jälle inimene saama ... Jaanus ( nukralt ): Margus ju tahtma see tegema - mullu heinaaeg , kui loom õhtu tuli juurde välja tulema ... Perenaine lööma nuga ja leib käest , loom jooksma uluma mets . Vanaema ( kohkuma ): oh ! Jaanus : sest aeg ju ka peremees ja perenaine vahe nii paha olema , olgugi et tema see ei rääkima ! Vanaema ( ägama ): et tulema surm ja viima ! siis - tahtma kannatama kõik , kuid mitte enam siin see südamevaev ja piin ! mina kõik oma tarkus olema süüdi tema elu ja surm ! Jaanus : jah ! süüdi või mitte süüdi !... Vanaema ( vähe aeg pärast ): mina olema nii halb täna , niisugune vaev ... nagu varitsema jälle kuskil miski , mis mööda ei pääsema , mis vastu ei saama ! et Margus ometi tulema ! Jaanus : jah , täna tema väljas olema , hoone ja õueaed ümber hulkuma ! vaatama õige , kas ei nägema ja kuulma miski . ( võtma kübar , tahtma õu minema .) Mari ( õhin kamber tulema ): minema õige õu , Jaanus , sina olema enam julgus ! seal nagu olema keegi ... Jaanus ( hakkama uksepulk kinni , see silmapilk lendama uks lahti ). Margus ( püss käsi , astuma üle lävi . Jaanus ): noh ? Jaanus : ei miski , tahtma õu minema . - mina võtma sina hobune lahti . Mari ( rõõmus elevus ): sina ikka veel elu tagasi ? ei tulnud hunt sina kallale ? Margus ( ettepoole astuma , tusaselt ): saama , nagu nägema . ( Jaanus .) olema sina vaja minema , loom juba asemel . ( püss Jaanus käsi andma .) säh , püha see kuiv ! Jaanus ( püss vaatama ): olema märg saama . higine ainult . Margus : no kui õlg all olema ja ise peal istuma . Mari ( Margus üleriie vastu võtma , veidi etteheitvalt ): kus sina ometi nii kaua olema ! Margus ( tusaselt ): nii kaua olema ... olema , kus mina olema ! kes mina siis see üle vaja seletus andma ? Vanaema ( lepitavalt ): ega Mari ju halb pärast küsima ! Mari ( kaebavalt ): jah , nii paha tuju olema tema ... Margus ( ärritatult ): mis mina ’ s sina pidama ütlema ? kuskil mina ei olnud . niisama kaduma teine seltsis aeg käsi ... ( istuma savik .) Vanaema : nojah ! Jaanus ( vähe aeg pärast , et jutt tegema ): mis seal kirik juures siis tegema ? Margus ( tusaselt ): sina see just vaja seletama , ega sina see enne olema nägema ! ( kui märkama , et teine kõik norg olema .) miks sina ’ s ära magama ei olema läinud ? Mari : magama nüüd ! niisugune öö ... kui sina kodu ei olnud ... Margus ( urisema ): mina ! kes ka veel ootama vaja ! ( vaikus . tuuletuhin pühkima kõvemini ümber maja . eemalt olema üksik hunt ulgumine kuulma .) Vanaema ( iseenese ette õhkama ): oh issand , halastama ! Margus ( nagu vanaema mõte mõiste ): ei olema vaja vana asi meel tuletama . laskma surema magama ! mina ... ei olema keegi ... puhas tema elu ega surm ! ( keegi ei vastama , tume meeleolu olema maa võtma .) Mari ( aralt ): kas sina sööma ka tahtma ? Margus ( karmilt ): ei . Mari : kust sina sööma saama ? Margus ( kärsitult ): ükskõik , kust mina saama või ei saama . Mari ( nukralt ): miski sina ei tahtma , miski sina ei rääkima ... ( murelikult minema hakkama ja peatuma .) magama tulema ka või ? Margus : minema peale ! ( Mari haavunult ära , vanaema nagu tukkuma , Jaanus ehtima magama minema ; keegi ei rääkima sõna . korraga hunt ulumine lähedal . Jaanus ärevil , Margus kargama üles ja kuulatama teravasti .) Jaanus : häbematu minema see ka ! Vanaema ( kui ulumine ikka edasi kestma , pomisema ): ... oh Peeter , püha sulane , panema koer kale ’ eie , hurt ümber rõngas ’ eie ... Mari ( särgiväel , erutatult üle kamber lävi ): Margus ! võtma püss , hirm ! küllap olema laud uks kallal ! ( lööma uks jälle kinni .) ( Margus olema juba kübar pea suruma , nurk püss võtma ja - Jaanus olema tema uks avama - kaduma üle lävi . Jaanus kuulatama lahtine lävi , tuisk ja lumi tungima sisse . kuulma olema , kuidas hunt ulumine kaugemale minema .) Vanaema ( olema ise üles ajama , kobama lävi poole ja pomisema lõdisema ): ... metsapeni , pikkalõug , mets kuldne kuningas , minema sooda solgutama , minema laanta laiutama , kivi külge kiskumaie ... ( väljas pauk , tulejuga pime ja naisterahvas äkiline karjatus .) Jaanus : püha jumal taevas ! ( kargama üle lävi ja jooksma hääl poole .) Vanaema ( nagu enne , olema keset tuba jõudma ): mina kaitse oma veri sees , oh issand jumal , abimees !... Mari ( rutt ümbervisatud hilp , suur erutus tagatuba tulema , hirm vanaema ümbert kinni hakkama ): Vanaema ! oh jumal ! Vanaema ... Vanaema ( hirm ): ei teadma , laps , ei teadma ! see ei olnud loom , see olema inimene hääl ! Mari ( kõige suurem erutus , tormama lävi poole . jõud lõpma jalg , toetama uksepiit najale ): oh jumal , jumal !... ( kiljatama .) Margus ! Vanaema ( värisema ja lõdisema ): see ei olnud Margus , see olema tema hääl ! Mari ( käsi ringutama ): halastaja jumal ! ( üle lävi tõstma Margus ja Jaanus käsi peal Tiina , tooma tema samm-sammult ette , tulevalgus poole . Tiina olema närakas , metsik ja nälgima , endine ilu ei olema enam miski järel , ainult silm olema õnnelik sära . tema käsi olema rind olev haab peale suruma , tema värisema ja lõdisema , veri valguma põrand .) Margus ( olema Tiina nägu vaadanud , südantlõhestavalt ): Tiina ! Jaanus ( kohkunult , nagu Margus hüüd vastukaja ): Tiina ! Mari ( ahastama ): tema ! ikka tema ! Vanaema ( ägama ): mina teadma ! mina tundma , tema olema lähedal ! Margus ( Tiina kandma ): oh jumal ! Tiina ! tulema sina nõnda ! ja mina ... ( hääl murduma ) mina olema sina tapja ! Tiina ( pea jaatama ): jah ! mina tänama sina , Margus ! Margus ( olema Tiina õrnalt istuma pannud , tema ette maha langema , meeleheitlikult ): kõigest sest , mis seni olema , ei olnud veel küllalt ! nüüd olema mina sina ka veel püss laskma !... ( nutma .) Tiina : ära nutma , Margus ! sina - sina ei olema ju süüdi !... Velleke !... Velleke olema nälg , ei tahtma enam sõna kuulma ! siis ... ( toibuma ja igaüks otsa vaatama .) oh ! nüüd olema mina jälle siin , kus mina ... kus mina õnnelik olema ! ja ... kõik olema jälle mina ümber ! ( püüdma naeratama .) ah , Margus , mina ei olema enam palju aeg ... mina tänama sina ! kõik eest ! see olema mina viimane õnn ... et sina käsi mina viletsus ja vaev otsa peale tegema !... Margus , mina armastama sina ja armastama sina ikka ja igavesti ! ( tema silm vajuma kinni , kõne muutuma sonimine .) kus mina siis olema ? ema ! ema , mina olema ju jälle sina juures ! kust mina talleke saama ? metsapeni tulema talleke , tahtma pesa viima . metsapeni andma talleke mina . mina andma ju vahel tema poeg leib ... ( suur erutus .) mis sina tahtma mina ema ! mis sina tahtma ... ( karjatama .) ära lööma ! ( kõne asemel valus inisemine , pea langema longu .) Margus ( meeleheide ): tema sonima ! Vanaema ( raskelt ): see olema surm ! Tiina ( ärkama ): Margus ! Margus ! huu ! hunt !! - ( õnnelikult .) sööma andma mina ! ( naeratama .) või jalg harkis all nagu kunagi poiss ! see nüüd mina noorik !... ( äkki erutatult .) mis sina tahtma mina ! mina ei teadma Kivesti Kaarel varss ! ema ! ema ! ( tahtma üles tõusma , südantlõhestavalt .) ema ! ( langema tagasi , tema silm minema laiali lahti .) ja andma tema andeks see võlg , kui mina andeks andma oma ... ( huul liikuma veel tasa , langema kokku - surema .) ( Margus suruma Tiina silm kinni ja nutma , nurk nuutsuma Mari , Jaanus seisma tummalt , kokkupandud käsi .) Vanaema ( kummargil surnu üle , lugema juba ammugi pomisema surnupalve , aga nõnda , et ainult viimane sõna kuuldav tulema )... ja võtma tema patt puhas hingekene oma auriik , issand , igavene jumal ! aamen ! ( eesriie .) lisa " libahunt " viies vaatus lõpp olema olema ka teine variant , mis kohta olema säilima autor märkus : " esialgne , pärast hra Menning soov muudetud ". üldiselt tundma trükivariant ei pooldama kirjanik kuni oma elu lõpp . variant algama viies vaatus Margus sõna : Margus ( tusaselt ): saama jah , nagu nägema . ( Jaanus .) olema sina vaja minema , loom juba oma asemel . ( püss Jaanus käsi andma .) säh , püha see puhas või - ( raskelt ) lööma vastu sein ! Jaanus ( pikaldaselt ): kas tema lahti ei läinud Margus ( urisema , vastumeelselt ): minema ! nagu imetegu läbi minema ! ehk see küll isegi ei uskuma ... Jaanus ( nagu enne ): hunt laskma ? Margus ( nagu enne ): hunt või - muu ... ( hakkama riie ära panema .) Margus ( nagu enne ): mis mina ’ s sina ütlema pidama , kui mina isegi ei teadma ! Pähnipalu tema mina regi tikkuma ... ( istuma puiselt savik .) Mari ( vähe tusaselt ): kui sina hunt laskma , mis sina siis segama ... Margus ( koguni vastumeelselt ): hunt või - tont mina see teadma ? lipendama seal ... nägema niisugune korral miski , või teadma , mis sina tegema ! - miks sina ’ s ära magama ei olema läinud ? Mari : magama nüüd ! niisugune öö ... kui sina kodu ei olnud ... Margus ( urisema ): mina ! kes ka veel ootama vaja ! ( tume meeleolu võtma enam ja enam maa .) Jaanus : mis seal kirik juures siis tegema ka ? Margus ( tusaselt ): sina see just vaja seletama , ega sina see enne ei olema nägema . Mari ( aralt ): kas sina sööma tahtma ka ? Margus ( karmilt ): ei ! Mari : kust sina sööma saama ? Margus : ükskõik , kust mina saama või ei saama . Mari ( nukralt , ära minema ja peatuma ): miski sina ei tahtma . miski sina ei rääkima - ( murelikult ) magama tulema ka või ? Margus : minema peale ! ( Mari haavunult ära , vanaema nagu tukkuma , Jaanus ehtima magama minema , Margus urgitsema tuhk sees - keegi ei rääkima sõna . korraga hunt ulumine lähedal . Jaanus ärevil , Margus kargama üles ja kuulatama teravasti .) Vanaema ( voodi äär , kui hunt ulumine ikka edasi kestma , pomisema ): oh Peeter , püha sulane , panema koer kale ’ eie hurt ümber rõngas ’ eie ... ( see üks aeg .) Mari ( erutatult kamber tuba jooksma ): Margus ! võtma püss ! hirmutama ! Margus ( olema uks poole karanud , tõmbama see lahti . üle lävi kukkuma Tiina . Margus , nii kohkuma kui tema ka olema , saama tema käsi ümber lööma , nõnda et Tiina otseti ei langema ): mis see siis olema ! Mari ( üks aeg ): püha jumal taevas ! Jaanus ( üks aeg , lähemale karate ): noh ? jumal hoidma ! Margus ( olema Tiina nägu vaadanud , südantlõhestavalt ): Tiina !! Mari ( kohkunult ): Tiina ! Vanaema ( kes ise jalule ajama , ägama ): mina kaitse oma veri sees , oh issand jumal , abimees ... Margus ( kandma Jaanus koos Tiina tulevalgus poole iste ): oh jumal . - tulema sina nõnda ! sina olema haavama ? Pähnipalu - kas sina ... Tiina ( olema närakas , metsik , nälgima , endine ilu ei olema enam miski järel , ainult tema silm olema õnnelik sära . tema käsi olema rind olev haab peale suruma , kust veri välja valguma . Margus küsimine peale pea jaatama ): jah ! aga - mina - tänama sina ! edasi ühinema variant trükiversioon 