loomine Vanaisa elama kõrge taevas ; tema koda särama ülev päike . tema olema kangelane looma , et kasutama tema nõu , see oskus ja tema jõud . kõige vanem tema olema Vanemuine . tema olema tema vana looma , hall juus ning habe ja tema vanadus tarkus andma . aga tema süda olema noor ja tema olema luulekunst ning lauluanne . Vanaisa kasutama tema tark nõu , ja kui murepilv tema otsaesine varjama , mängima Vanemuine tema ees oma imepärane kannel ja laulma tema oma armsam laul . teine olema Ilmarine , parim meheiga ja mehejõud , elutarkus otsaees ja mõtlik ilme silmavaade . tema olema andma kunstianne . kolmas olema Lämmeküne , reibas noormees , täis hea tuju , alati rõõmus , iga ülemeelikus valmis . teine , nagu Vibuane - vägev vibukütt olema vähem tähelepandav . kõik pidama aga üksteise vend ja Vanaisa nimetama tema oma laps . see eluase olema Kaleva ehk Kaljuve ehk Kaljuvald . seal astuma siis Vanaisa kangelane juurde ja ütlema : " olema oma tarkus otsustama maailm looma ." imestama vaatama seepeale kangelane tema otsa ja vastama : ,, mis sina oma tarkus olema otsustama , ei võima halb olema ." ja kui tema magama , looma tema maailm , ja kui tema ärkama , hõõruma tema silm ja imestama tema töö . Vanaisa olema aga maailmaloomine töö väsima ja heitma puhkama . siis võtma Ilmarine tükk oma kõige parem teras ja taguma see võlv , laotama telk üle maa ja kinnitama see külge hõbedane täht ja kuu ; Vanaisa eeskoda võtma tema valguseandja ja panema see imepärane seade abil telk külge , nii et see iseenesest üles tõusma ja looja minema . täis rõõm haarama Vanemuine kannel , alustama rõõmulaul ja hüppama maa peale . laululind käima tema järel , ja kus tema tantsiv jalg maapind puudutama , tärkama lill , ja kus tema kivi peal istuma laulma , kasvama puu , ja laululind istuma tema oks ja laulma koos tema . Lämmeküne pillerkaaritama mööda mets ning mägi ja Vibuane proovima oma vibu . Vanaisa ärkama see kära peale ja imestama , et maailm olema muutuma teisem kui tema tema looma . ja tema ütlema kangelane : " nii olema hästi , laps , mina olema maailm valmis tegema ; sina asi olema see ilus tegema . ja varsti asustama mina maailm kõiksugu loom ja looma siis inimene , kes maailm pidama valitsema . Inimene tahtma mina aga nõrk looma , et tema ei võima kiitlema oma tugevus , ja sina pidama inimene sõbrustama ja see segunema , et kasvama sugu , kes kuri nii kergesti alla ei jääma . kurjus ei tahtma ega võima mina hävitama , sest see olema headus mõõtja ja kihutaja ." see sündima maailm ürgalgus . Emajõgi Sünd Vanaisa olema looma maailm ja see üle laotama sinine taevatelk sätendav täht ja särav päike . maa peal kasvama ja kosuma taim , ja loom tundma oma elu rõõm . kuid loom ei kuulama Vanaisa käsk , vaid hakkama üksteise taga kiusama ja vihkama . siis koguma tema tema ükskord kõik kokku ja ütlema tema nõnda : " mina olema sina looma , et igaüks oma elu rõõm tundma , sina aga hakkama üksteise vihkama ja kogunisti murdma . mina nägema , et sina olema tarvis kuningas , kes sina valitsema ja ohi hoidma . tema vastuvõtmine pidama sina tema jõgi kaevama , et tema see kallas võima kõndima ; jõgi aga kaevama hästi sügav ja lai , et kõik väike tema ruum leidma , ja Emajõgi pidama tema nimi olema . aga muld ära pilduma sinna-tänna laiali , vaid kuhjama mägi ja see peale laskma mina siis ilus mets kasvama , ja siin pidama sina kuningas elama . ka nõgu ja org jätma mõni koht , et tema seal vari olema tuul ja paha ilm ning päike eest . mina nägema sina siin hulganisti koos ; igaüks tundma oma jõud ; nüüd kähku töö !" siis lahkuma tema see juurest ja kõik asuma kohe töö . jänes ja rebane märkima ära , kuhu vesi voolama pidama : jänes hüppama ees , rebane jooksma järel ja tema lohisev saba näitama tulevane Emajõgi suund . mutt kündma esimene vagu , mäger töötama sügav , hunt kaapima , karu kandma ja pääsuke ning muu lind olema kõik tegevus . kui jõesäng olema valmis , tulema Vanaisa töö vaatama . tema olema kõik rahul . tema kiitma iga tööline . " mutt ja karu , sina töötama vist kõige usinamini , sest olema üleni porine : - hea küll , see porine kuub jääma sina aurüü mälestus ; sina hunt , olema koon ja jalg tublisti töötama , sina pidama ka must koon ja must jalg jääma . aga kus olema vähk ? muidu olema tema ikka agar mees ja tema olema palju käsi ; kas tema magama " vähk olema just muda välja ronima ja pahandama , et Vanaisa olema tema märganud ; tema hüüdma oma meelepaha : " vanamees , kus sina silm olema , et sina mina ei nägema ? tema olema sina vist selg taga ." - " sina ninatark ," olema vastus , " siitpeale pidama sina oma silm selg taga olema ." kui Vanaisa olema see karistus täis saatma , nägema tema üks hilpharakas oks oks lendama , kes oma ilus ülikond laskma päikesepaiste läikima ja oma muretu lauluke vilistama . " kehkenpüks vihmakass ," hüüdma tema tema , " kas sina olema miski muu tegema kui eputama " - " vanamees ," ütlema see , " töö olema must , ega mina või oma kuldkollane kuub rikkuma ja hõbekarv püks must tegema , - mis sina ise see kohta ütlema " - " sina riidenarr !" hüüdma Vanaisa pahuralt , " siitpeale olema sina must püks ja karistus ei pidama sina oma janu kunagi jõgi kustutama , vaid leht veepiisk jooma . oma lustiline laul pidama sina ainult siis vilistama , kui teine loom varjule pugema ja lähenev äike ees hirm tundma ." jõesäng olema nüüd valmis saama . Vanaisa valama oma kuldkauss vesi sinna sisse , elustama see oma hingeõhk ja määrama tema jooks suund . see olema Emajõgi tekkimine ja see juhtuma tema kaevamine . Vanemuine Laul Inimene ja loom olema oma keel . eks olema veel tänapäev tark inimene , kes loom keel oskama ja loom jutuajamine kuulama võima . keel olema aga argipäev tarvitus , elu vajadus . nüüd kutsuma kõik loom üldine koosolek , kus tema pidama ära õppima pidukeel , nimelt laul , et rõõmutsema ja jumal kiitma . siis tulema kõik kokku , kes elu ja hing sees , mina Toomemäele , kus püha hiis kasvama . seal tõusma õhk südan+thaarav kohin ja laulujumal Vanemuine laskuma maa peale alla . tema seadma oma kähar juus kord , kohendama riie , siluma habe , köhatama hääl puhas ja puudutama kandlekeel . siis mängima tema eesmäng ja laulma lõppeks kiidulaul , mis haarama kõik kuulaja , tema ise aga kõige rohkem . vaikus valitsema ümberringi ja igaüks kuulama tähelepanelikult laul . Emajõgi peatama voolamine , tuul unustama rutt , mets , loom ja lind kuulama tähelepanelikult ja ka kõversilm metshaldjas vahtima puu vahelt välja . aga mitte kõik , kes seal olema , ei saama kõik aru . hiiepuu pidama jumal allatulemine kohin meel , ja kui sina hiis kõndima ning see pidulik kohin kuulma , siis teadma , et jumalus olema sina ligi . Emajõgi panema tema riie kahin tähele ja iga kord , kui tema kevad oma uus noorus üle rõõmustama , mühama tema , nagu tema seal olema mühin kuulma . tuul olema kõige vingem hääl meel jääma ; mõni loom olema meeldima kandlepulk nagisemine , teine jälle keel kõlin . laululind pidama meel eesmäng , eriti ööbik ja lõoke . kõige pahem lugu olema kala : tema pistma pea silm vesi välja , unustama aga kõrv vesi ; tema nägema suu liikumine ja matkima see , jääma aga tumm . ainult inimene saama kõik aru , seetõttu tungima tema laul süda sügavus ja üles jumal eluase . ja vanake laulma taevas suurus ja maa toredus , Emajõgi kallas ilu ja tema muistne võlu , inimsugu õnn ja õnnetus . ja tema olema nii haarama oma laul , et nutma palav pisar , mis tungima läbi tema kuus pealiskuub ja seitse särk . ja siis lendama tema Vanaisa eluhoone laulma ja mängima . pühendama kõrv olema andma aeg-ajalt see kauge kõlama läbi suur kõrgus kuulma . et inimene laul ei unustama , saatma tema mõnikord oma käskjalg nüüdki veel maa peale . ka tema ise tulema ükskord tagasi , kui õnnesilm jälle see nurm viibima . Vanemuine Kosjaskäik Vist küll vähene paik maakera pind olema aeg lend läbi tegema nii suur muutus kui see maalapp , kus asuma Tartu ja tema lähem ümbrus . sada viiskümmend aastane rahu olema laotama oma kaine igapäevasus ja oma kiidetud " vaikus " üle linn ja nurm . töö+d-toimetus minema oma kurb üksluine argipäev käik ; laisalt saatma Emajõgi oma nukker laine Peipsi poole ja tema ehe kallas ei vaimustama rändaja . umbusklikult vangutama võõras pea , kui tema jutustama , et enne see rahuaeg mina linn olema uhke kindlus , mis vaenlane rünnak sagedasti vastu panema , sagedasti aga alistuma , et sõda häda ja viletsus kuritihti ning käredalt vahelduma rahuaegne küllus ja ülemeelikus , - et hiilgus ja võim päev maja rida ulatuma kaugele üle praegune linn piir ja elanik arv mitmekordselt ületama praegune rahvastik , et arvurikas oma ja võõras sõjavägi askeldama seespool linnamüür vahel ja väljas põld ning et mööda Emajõgi sõitma uhke sõda ja kaubalaevastik . kahtleja näitama ajalugu kindel tunnistus , ja tahtma tema ikka veel kahtlema , siis viima tema endine kindlusevall kasin riismed juurde ja näitama tema väljakaevatud sõjariist kõik aastasada ja surnuluu , mis iga labidas nähtavale tooma . aga ka kõige usaldavam kuulaja vaatama mina umbusklikult otsa , kui jutustama tema , et enne sõda ja häda aegu siin elama heatahtlik rahvas idülliline õnn , et Emajõgi kallas särama toredus ja hiilgus , et siin olema olnud inimene õnnistuslik ürgasupaik ja et Vanemuine tihti tervitama uhke tammehiis ja lillerikas luht oma ülev laul ning võrratu kandleheli . see hiilgus ja see toredus tõendus olema mina ainult harimata rahvas igivana muinaslugu ja laul . ometi ei pidama mina see tõendusvahend hoopis hülgama , sest kuhu ajalugu oma selgesti kirjutama täht ei ulatuma , seal astuma laul ja muinaslugu oma õigus . ons vana Vanemuine tema nurm jäädavalt lahkuma ? tema olema Vanaisa poolt esimene looma , elatama , hall juus ja valge habe . tarkus olema tema eriliselt omane ja see tarkus juhitu valima tema kandlemäng ja laul oma lemmiktegevus . imepärane olema tema kannel ja haarav olema tema laul . kes olema võima Vanemuine võistlema ? targu olema tema kõige mitmesugusem heli oma kandlekeel koondama : kõu kaugelekostev kõmin kui ka lõoke rõõmus lõõritus , meri kohin ja tuul vingumine kui ka vagur tuvi kudrutamine , hunt õudne ulumine ja haavama vaenlane soigumine kui ka ööbik sulav heli . ja kui tema sõrm kandlekeel puudutama ja lauluhääl tõstma , siis unustama õde valu vend surm pärast ja juga peatama kukkumine . kui aga hakkama algamaie , Algamaie , laulemaie , Unusta õde hellake Kaun vend surm vaev , Kosk jääma kukkuma kuulama . ja kui inimsugu olema looma , ütlema Vanaisa oma laps : " elama maapealne tütar , et tugev inimsugu kasvama ." ja pikk kõhklemine järel minema ka vana Vanemuine kosjatee . armsasti laskma tema oma kannel kõlama ja laulma südan+thaarav laul üks uhke maja ees ja kolm ilus neid astuma välja ja rõõmustama heli üle . vanamees olema raske valima . kõige vanem , mõtlema tema , häirima mina hall kähar ja mina valge habe kõige vähem . tema laulma tema oma kõige ilusam laul ja neiu naerma ning nutma rõõm pärast . kui tema aga hakkama rääkima armastus , pöörama neiu tema nipsakalt selg . vanamees katsuma õnn teine juures . see meeldima mäng ja laul , aga kui vanamees tema üle aas tantsima ja tema käsi suruma , ütlema neiu noomivalt : " sina kannel kõlama ilusasti ja sina laul olema meeldiv , aga vana jalg ei kõlbama enam tantsimine ega hall habe suudlemine ." siis jääma tema üle ainult veel kolmas . see olema kõik hellatundelisem ja Vanemuine laulma tema oma ilusam laul armastus rõõm ja armastus õnn . kui tema aga igatsevalt neiu pisarniiske silm vaatama , kargama see rutt minema ja hüüdma tema : " vanamees , ära patustama noorus vastu , mina olema juba noor ja sihvakas peiu olema , ära segama mina armastus !" noruspäi minema Vanemuine omatee ja peitma ise metsapadrik , üksi oma südamevalu . tema rõõmsameelne vend Lämmeküne otsima tema siit üles , aga kõik tema muidu kaasakiskuv naljatus ei suutma salapiin peletama ega vanamees isegi tema muremõte äratama . tema valama räägumunasuurune pisar ja kannel rippuma tummalt tema lõtv käsivars . viimaks mitu päev pärast tõusma tema üles ja Endla järv kallas andma kõige kurvem laul voli oma südamevalu . " oh vanadus , vanadus ," laulma tema , " noorus ei asendama üks tarkus !" ja kui tema siin laulma ümber hulkuma , leidma tema rohi äsjasündinud lapsuke , kes tema meelitama käsi vastu sirutama . iga poolt ümberkaudu otsima ja hüüdma tema ema , aga kui tema keegi ei leidma , võtma tema kaunis lapsuke käsivars , astuma Vanaisa ette ja paluma tema : " isa , kinkima see laps mina !" Vanaisa täitma tema palve ja silmitsema armulikult väikseke . siitpeale särama laps silm nagu täht ning tema juus läikima kui puhas kuld . tema kasvama nägus neiu ja Vanemuine õpetama tema meel+ikütkestav kõnekunst . lell Ilmarine kinkima tema hõbetraat kunstikk valmistama imelinik , mis läbi vaatama nägema Juta lugu elav saama , just nagu sündima kõik pärima tõesti , mis tema jutustama . tema elama veel praegu Endla järv ääres ja kes olema tema siin nägema või kuulma , kui tema saabuv ja lahkuv rändlind parv silmitsema ja kõik tema asukoht kätte juhatama või kui tema järv kallas kõndima oma armsam leinama ! Koit ja Hämarik Lühike rõõmuaeg , laul ja lillerikas lühim öö aeg tegema heaks mina põhjamaa elanik karm tali pikk kannatus . see põhjamaa loodus piduaeg , kus koit ja hämarik teineteise käsi ulatama , jutustama üks rauk ise ümber kogunema lapselaps Koit ja Hämarik armulugu , - ja mina jutustama siin edasi , mis mina kuulma . kas sina tundma valguseandja Vanaisa koda ? praegu just olema tema puhkama läinud ja seal , kus tema kustuma , hiilgama veel tema kuma taevas , ja juba nihkuma valguseriba edasi ida , kus tema kohe jälle täis särama kogu loodus pidama tervitama . kas sina tundma käsi , kes päike vastu võtma ja puhkama viima , kui tema oma käik olema lõpetama ? kas sina tundma käsi , kes kustunud jälle põlema süütama ja tema uus käik taevas alustama panema ? Vanaisa olema kaks ustav teener see soo , kes igavene noorus olema andma , ja kui valguseandja olema esimene õhtu oma käik lõpetama , ütlema tema Hämarik : " sina hool , tütreke , usaldama mina loojuv päike . kustutama tema ja peitma tulema ära , et kahju ei sündima ." ja kui teine hommik päike jälle pidama oma uus käik alustama , ütlema tema Koit : " sina amet , pojuke , olema valguseandja süütama ja uus käik vastu valmistama ." ustavalt täitma mõlema oma kohus ja üks päev ei puuduma valguseandja taevavõlv , ja kui tema tali taevaserv liikuma , kustuma tema õhtu varemini ja alustama hommik hiljemini oma käik ; ja kui tema kevad lill ja laul äratama ning suvi vili oma palav kiir valmima panema , siis olema tema ainult lühike puhkeaeg andma ja Hämarik andma kustuja otsekohe Koit käsi , kes tema sedamaid uus elu süütama . see ilus aeg olema nüüd saabuma , kus lill õitsema ja lõhnama , ja kus lind ning inimene täitma laul ruum Ilmaris võlv all , - siis vaatama mõlema teineteise liiga sügavasti sõstrakarv silm , ja kui kustuv päike minema Hämarik käsi Koit käsi , suruma vastastikku käsi ja ka mõlema huul puutuma kokku . aga üks silm , mis kunagi ei sulguma , olema märganud , mis vaikne südaöö salajas sündima , ja teine päev kutsuma Vanaisa mõlema ise ette ning ütlema : " mina olema sina ametikohus täitmine rahul ja soovima , et sina täiesti õnnelik saama . seepärast kuuluma teineteise ja pidama siitpeale oma amet nagu mees ja naine ." ja mõlema vastama üks suu : " Vanaisa , ära rikkuma mina rõõm . laskma mina igavesti mõrsja ja peiu jääma , sest peiu ja mõrsjapõli olema leidma oma õnn , kus armastus olema alati noor ja uus ." ja Vanaisa täitma tema palve ja õnnistama tema otsus . ainult üks kord aasta neli nädal kestel saama mõlema südaöö aeg kokku , ja kui Hämarik panema kustuv päike armsam kätte , järgnema see käepigistus ja suudlus , ja Hämarik põsk punetama ja peegelduma roospunane taevas , kuni Koit jälle süütama valguseandja ja kollakas kuma taevas kuulutama uuesti tõusev päike . Vanaisa ehtima ikka veel see kokkusaamine pidu nurm kõige kaunim lill ja ööbik hüüdma naljatama liiga kaua Koit rind viibiv Hämarik : " laisk tüdruk , laisk tüdruk ! öö pikk !" Endla Järv ja Juta kes olema sõitma väike postmaantee mööda Tallinn poole , see pilk , kui tema silm üles tõstma , olema kohe Kärde mõis taga rõõmustama üllatav vaade . tee käima üle järsk mäeseljak ja vasakul levima sügav org , mis kaugel piirama tume okaspuumets ja laugjas kõrgustik . org olema soine , kaema väike saaretaoline kasetukk . ühesuguselt huvitav olema vaade nii päikesepaiste kui pilvine ilm ; kes olema hommik vaimustus alla org vaadanud , ei nägema see mitte vähem vaimustus keskpäev või õhtu , ja ilus juuniöö olema vaja mõttekujutus - lihas silm võima nägema murueit tütar nõiduslik veepind udu tantsima . org peamine ehe olema nimelt kristallselge vesi üsna suur järv , mis rändaja iga valgus vastu naeratama kui haljas hõbe . aga kui tahtma org ja järv lähemalt vaatama , siis olema vaev palju ja kasu vähe . läbipääsmatu raba takistama uudishimulik samm ja kõrge kõrkjastik ligipääsmatu kallas varjama vaade hõbedane järv . mäeseljak olema vist vana eestlane sagedasti võlutult vaadanud alla org ja vaatepilt pidama tollal olema veelgi meeldivam ; sest sakslane , kes ainult kasu taga ajama , olema mets hõrendama ja eestlane ader ette rakendama , et kuldne külv kuldne saak lõikama . see järv ääres elama eestlane muinaslugu järgi Vanemuine kaunis tütar , kuldkähar ja nõiduslik linik Juta . tema olema järv pühendama ja tema kaitse all seisma org ning järv elanik , suur hulk lind ja kala . mäeseljak kuulatama inimene org kostev imeilus hääl , Juta laul ja armukaebus . tema olema lauluvanake tütar , tema olema kehastama luule . tema armsam , Ilmaris poeg Endel , olema surema - surelik olema kõik heeros ehk olend jumal ja inimene vahepeal , kuid tema elu olema piirama kestus , mis ainult Vanaisa määrama . tema valama kibe pisar oma armsam pärast , kuni Ilmarine tegema tema kuldne linik . kui tema see linik ise üle heitma , nägema tema õnnelik minevik ja elama see ikka uuesti ja uuesti läbi imehell pettekujutlus . ka surelik inimene laenama tema aeg-ajalt oma linik ja see tulema , et laul ja jutt minevik jälle mina vaimusilm ette astuma . Vanemuine Lahkumine Kevadpidu , kõige pikem päev pidu olema külaline maa kõik osa kokku tulnud Emajõgi kallas Tartu õnnelik nurm . ja palju olema saabuma , sest et kange Kalevipoeg pidama see aasta mäng ja võitlus osa võtma . ka tulema laev hõiskama Peipsi ja see tervitama rõõmurõke . mõni jõudma julge hüpe kuiv maa , mõni aga kukkuma huupi hüppama esiti Emajõgi märg käsi vahele , kes tema pärast üürike sülelus ootav kallas heitma . mõni uhke noormees hüppama küll maa , mitte aga kange Kalevipoeg - tema olema narriv sarvik ahvatlus maa mööda uitama läinud . pidu olema vara hommik alanud , seal mägi taga , kus püha tamm avar väljak piirama . palju võitja olema juba pärg ehituma , palju võidetud aga häbi pealtvaataja hulka kaduma . piduvanem olema jälle vaikus nõudma . nüüd astuma lagedale üks kortsus põsk ja vabisev lõug vanatüdruk , üks jalg kark toetama . kähisev hääl alustama tema laul . tema laulma oma nooreiga võlu , olevik mure ja minevik parem päev , kosilane suur hulgast ja see , kuidas tema tema minema saatma , ja lõpetama : soo tulema Sulevipoeg , Kaugelt Kalevipoeg ; Suu pakkuma Sulevipoeg , Kätt pakkuma Kalevipoeg - suisa looma Sulevipoeg , Kiuste looma Kalevipoeg , Ise Aki neitsikene . kui tema olema lõpetama , tõusma taltsutamatu naer , mis mürisema sinna-tänna voolama üle kogu lagendik , kajama tagasi tammik nagu murduma laine kitsas lahesopp , - ja mõnitama kordama laul viimane sõna . naeruhoog ei tahtma lõppema ja piduvanem astuma viimaks vaikus nõudma ette . minema vaiksem ja kõrgelt järg mängima auväärne rauk kannel eesmäng ja lähedalseisja olema vaimustama heli võlu . aga väljak tagantpoolt kostev hääl kordama jällegi sortsineid viimane sõna ning uuesti tõusma maruline naerulagin , mis pidurahvas hulgas mürinal edasi-tagasi veerema . rahu nõudma piduvanem ja vaikus nõudma see , kes olema imeilus heli kuulma , ja lõppeks jääma vaiksem . ja rauk hakkama kannel saatel laulma südan+thaarav laul ja ilujoovastus kuulama see lähedalseisja . aga jälle kostma sortsineid viimane sõna tihe rahvahulk ja jälle puhkema naer ning voogama ikka uuesti läbi piduline rida . siis vihastama rauk oma järg , vaatama kurjustama alla koosolija peale ning äkiline viha võimus käristama sõrm kandlekeel üks rops katki . milline müra ja kära ja vilistamine ja sisistamine ja kiljumine ja ulumine tõusma siis - ja üürike aeg olema kõik jälle möödas ! kogu pidurahvas olema üllatus ja hirm hääletult vait . kes olema hallipäine laulik ? Vist Vanemuine ise - kuhu tema minema ? kostma küll iga külg - kuid laulik olema kaduma ; ja üks olema tema kunagi enam nägema ! 