tema olema Palupera küla vanakarjane , aga hoidma hea sõna ja saiapäts eest ka siga ja kits , ehk see küll sõna tema kaup ei seisma . siga ja kits olema aga loom , kes iga aus vanakarjane häbi pidama nimetama , veel vähem oma kari sekka vastu võtma . tema aga arvama teisiti . Esi olema habemik kits nõnda naljakas , et tema poiss tihti naerma ajama , ja siga hoidmine eest , see teadma tema , andma tema sügis üks kui teine talu seasaba pal-gaks , tükk kamar veel küljes , ja see olema harilikult sigur jagu . Pea see oskama tema pasun tegema , sikusarv kaapima ja tina suupide otsa valama , mis läbi sarv palju hele-dama hääl saama . Õitsipoiss tarvitama mõlema tema vab-rikus , sikusarv ja pasun ; tema ise aga puhuma tema meister viis , küll kümme lugu mõlema peal lööma : kuulduma , nagu olema hõbeterake külima , nii tema helise , või nagu olema kõramuna veeretama - ei saama ütlema , kuidas see kuulduma . see kõik aga ei olnud veel mitte miski . kui koer kar-jas kirp otsima , siga põhk kandma , harak üle kari lendama või härg sarv mätas lõhkuma , siis teadma tema iga nii-sugune kord isesugune ilm ette kuulutama : kas vihm , müristamine , palav , või , mis veel pahem - et tema täna peksma saama . see olema , kui tema must pullike heinamaa laskma või nii . aga ka see ei olema veel kõik üteldu , mis tema olema ja oskama . näide keerama tema kodu naine vokk hammas , jootma kardtikutoos tina kinni , niisama hästi kui juut , ja parandama rikkiläinud lukk , et see kui päris uus välja nägema . kord tegema tema koguni terve tuuleveski karjamaa üles , mis aga Peep pere sulane saapanina ümber lööma . ja veel laulma ja trallitama - noh , see ära mitte kõnelema ! siiski ei olnud kõik see arutu kunst oskaja vanem kui viisteist aasta . kes tema siis õige olema ? Käkimägi kägu olema . noh , ristimine andma ka tema ikka oma nimi , nagu muu , ja tema oma olema Hans - Hans Remmelgas nimelt ; nimi nagu saksapoiss kohe . aga keegi tema see nimi ei nimetama , isegi külakool mitte . väli arva-tud seal üksi see kord , kui reede õhtu laps päev üles kirjutama ja tema nimepidi raamat hõikama : " Hans Rem-melgas !" - " siin !" hõikama Hans nii kõvasti kui võima , rõõ-mina , et tema see Hans Remmelgas olema . küla aga olema küll inimene , kes tema muu nimi ei teadma andma , ega ka tundma , kui ainult Käkimägi kägu . miks siis just Käkimägi kägu ? muu kägu , ehk veel koguni muu mägi kägu ei olema tema mitte kuidagi võima olema . ei mitte mõte . tema olema valla vaes+teküla laps , ja see küla nimi olema Käkimägi . ka nime-tatt tema veel Käkimägi küla , aga et see nimi natukene raske olema ütlema , ütlema ainult Käkiküla - minema võtma kinni , mispärast Käkiküla ! vahest see , et külakene liivaseljandik peale olema ehitama , mis niimoodi paistma nagu pikergune käkk - jahu ja verekäkk , mis mihkli-päev ajal tegema . aga kas küla see pärast või muu pärast see nimi kandma , see ei teadma õieti mitte keegi . olema üks vana nurjatu maakoht soo sees , kus hunt ei tahtma elama , ja külarahvas olema vallasant , verivaene inime-sed , ja üks niisugune koha olema iga nimi hea küll . muistne mõisaopman , üks kõhn , väga pikk kael mees , kes vald hernesarikas kutsuma , olema tema sinna ehitama laskma - nõnda kogemata . kui tema käsi kohtumees kord küsima , miks tema hütike just sinna mäeke otsa ehi-tada laskma ja mitte mujale , kratsima tema kõrvatagune ja ütelnud : " tont teadma , mispärast just sinna !" niisugune olema see talupoeg . isegi siis ka , kui tema ju opman olema . sealt külake olema nüüd Palupera küla lojus+te-karjane , see olema vanakarjane , Käkimägi kägu . kägu sellepärast , et tema alalõpmata trall lööma , olema päev , mis tahes , või tund , mis tahes . " olema see aga kõri küll !" ütlema moonamees mõisaväli , kui mina juhtuma kuulma , ja moonanaine ütlema : " olema aga see nahk ( mina ei ütlema nõnda , kuidas tema ütlema ) lust täis !" minema nüüd teadma , kui lust täis . ega tema ka arm pärast nii suur amet ei saama , külakarjane olema . enne pidama tema kohe mitu suvi siga hoidma ja peksma saama , kui asi nõudma . siis alles valima tema küla vanakarjane . ega keegi au teenima andma . uus amet olema naine tema väga rahul . isegi see lugupidamine leidma ja see saladus tundma tema . siin ütlema tema Kuke perenaine , kui karjane tema lõuna sööma , et see Leena sügis vist Tõistre Peedu mees saama - või mis muidu Peedu alati tema õu vahtima ja pühapäeviti tema seisma . seal ütlema tema teine perenaine teine asi , mis tema süda peal juhtuma olema . ossi-otsake ja sai suutäieke pistma niisugune korral muidugi karjane ette . vaat see ’ p see olema , mispärast kägu siin hea olema kukkuma . ja et tema hea pidama olema , tunduma ju see , et tema mõis koerapoiss ei tulnud , kui opman tema mullu kutsuma . mõtlema ometigi - koerapoiss ja - ei tulnud ! jaa , aga tema olema veel üks teine põhjus . ja see teine põh-jus olema iseäralik põhjus . mina aga olema mõis maamõõtja . mõis maamõõtja nimetama rahvas maamõõtja-saks , või kui tema hea meel olema , koguni maamõõtja-härra . Palupera mees olema nii upsakas mees , et tema maamõõtja saks julgema nimetama - niisugune rikas , mulgimood mees . nõnda olema mina siis esiteks saks ja teiseks härra . ja Käkimägi kägu olema mina noor sõber . tohoo ! mõtlema mõni . jah , lugu olema nii , et saks , härra ja karjapoiss üksteise sõber olema , ja mina ei häbenema see sõprus . see olema üks see sõprus , mis ka veel siis meel tulema , kui inimene pea hall juus ehtima - see olema inimene süda inimene süda külge tõmbamine , olema inimlik sõprus , olema sõprus - sõprus pärast . see olema ka üks kurb sõprus . ja sellepärast , et tema mälestus mina nii palju väärt olema , jutustama mina siin tema lugu - kuidas mina tema tuttav saama ja kuidas tema lugu minema . üks juunikuu hommik , kell olema alles seitse , istuma mina oma töötuba , pliiats paber peale sihtima ja kupits ajama . aga hommik olema nii ilus , et mina pliiats käsi panema ja aken alla astuma . päike paistma ju üle pärnalatv ja härrastemaja , mis pärn vari kui ära olema maetud , aga veel nõretama rohuaed roos öösine kaste ja sirel mina toake aken all olema , ehk küll vastu päike , alles kastepisar kaema . mina tõmbama sein õlgkübar pea ja astuma läbi mõis rohuaed välja , ilus suvehom-miku imestama . päike paistma heledasti sinine taevas , hommik olema üks ilusam . juba tegema mõisasulane väl-jal särgiväel töö . küla vahel , mis mõis pea ühte olema kasvama , nagu Eestimaa mõis veel praegu küla üks olema , mängima laps , küla taga aga higistama mees ader käsipuu taga , sest ehk päike küll veel madalal seisma , olema palav algus siiski ju tundma . mina astuma kruusatama maantee välja , mis küla läbi Palupera mees nõmmik viima ja sealt edasi , kus küla karjamaa olema . mina astuma küla poole , ilma et õieti olema mõelnud , kuhu minema , ja sammuma nõmmik poole edasi . hali , hali , haliluu , kõlama korraga hele karjalaps trall mina vastu . seal kau-gema mets all sööma kari . üks haliluu ! kõlama teine järel , kuni tema terve männik täis olema . üks heledam kui teine , nagu ajama tema teineteise taga . haliluu ! missugune rõõm see hääl ! mina jääma kuulatama , nagu ööbikulaul . tilluke punane põrsake kõnelema suur siga : ära minema küla karjaaed ! tulema see peale . hääl olema nii värske ja lustiline , nagu hommik ise . aga juba tulema teine viis : olema ori , käima kari , olema ori Ugania , käima kari Kasaritsas jne . nõnda vahetama sõna ja viis , siis tulema hele sarvelilutamine . " kes olema see laulja ja sarvepuhuja " küsima mina üks pal-jasjalgne ja peane poisijupp käest , kes nõmmik poolt mina mööda tee vastu tulema , vist kari juurest . poisikene kohkuma , varjama pahem käsi üks kasetohutorbik , püh-kis parem käis oma ninaalune ja kostma poolnutune hääl : " Käkimägi kägu ." " kes " " Käkimägi kägu ." " kes see olema " poisikene , nägema , et mina kasetohutorbik ega kase-koorimine miski tegemine ei tegema , saama julgem ja kostma nipsakalt : " kas saks siis see ei teadma , kes Käkimägi kägu olema " " kes tema siis olema , pojakene " " hähä - eks tema olema külakarjane - külakägu ikka , kes muu ." " või nii . kes poeg tema olema " " kes poeg " " mina mõtlema , kes tema vanem olema " " aa , kes teadma ," kostma poiss . " tema vist vanem olema , tema olema ju sealt Käkiküla . mina ema võtma tema ju ammu enne mina , enne kui veel mina olema ." " soo ! sina olema siis kahekesi sõber " " jah - mullu peksma üheskoos Mihkel Jüts kere kuum - ja see ei saama terve küla üks jagu ," vas-tema poiss ikka jutukam minema , ja kui mina tema paar kompvek andma , mis juhtumine kaupa tasku leidma , jooksma tema suur heameel küla poole lugu teine omataoline kuulutama . imelik laulik ja - kägu , mõtlema mina edasi astuma ja mina meel tulema mina ise karjapõli ja see aeg , kus mina veel kui lõoke haljas mets lõõritama , hali , roheline , vaba mets ... olema silmapilk , mil suvehommik , ilus selge hommik , iseäraliselt mina peale mõjuma - ei teadma kui-das . kõik olema nii mahe , armas , magus . mina leidma siis , et päike kui naer mina peale vaatama , loodus lõbutuju , mets ja laas täis meelehea - nagu vaatama sina peale ja vastu tuhat naeratav silm - ülevalt taevalaotus , kõrge männilatv ots , mis eemalt nagu sinine pilv see vastu helkima . kõik mina ees olema isevärki armas , täis lõbu ja meelehea , nagu mina isegi praegu , ilma et teak-sin , mis peale või pärast . linnuke liristama - mets kajama see sirin - see tulema seesama sunnil , mis mina nii " värske tegema . karjane , linnuke ja mina olema nagu keel see viiul peal , mis loodus üle hääl seadma , ja see armuvõim , mis maailm rohke rõõm imetama , liigutama ise poogen , kutsuma välja imeviis … Karjakell kõlama mina kõrv . ilma märkama olema mina kari ligidale jõudma . seal harv puu all sööma tema . tasane nagin tunnistama , kuidas loom lühike rohi hammustama . mõni loom olema ju täis ja mäletsev var-jul puu all pikali ; üks noor kirju tallekene lööma muru keps ja tõttama ema alla imema ; kaks valge sikutall löö-vad eemal lust pärast poksu ja koer kask all ajama oma valge sabaots taga , mis tema aga kunagi käsi ei saama . üks koha peale jääma mina silm pikemalt peatama . väike künkake peal , mis kõrval kari sööma , istuma väike tütarlaps ja punuma lill pärg . tema kullakas juus olema lahti läinud , rätt , mis pea ära tulnud , ja juus , mõlema rippuma üks peenike pihta mööda alla selg peale . nägu ei võima mina täiesti nägema . mina silm paistma ennegi väike ilus kõrv , ümmargune lapsepale ja ilus suur silm oma ripse . pärjapunuja mõte olema üksi pärg juures , kummargil olev pea liikuma näpp vanik valmistama . heameel näiksema tema silm lill peal viibiv - niisamasugune meelehea , nagu mina silm tema ise peal - mina tundma ühtemoodi : üks imestama lill , teine lill köitja . praegu mõtlema mina suur mänd vari välja astuma , kui teine poolt , mäerinnak mööda üles , arvama tütarlaps ise vanune poiss tulema , nii umbes 15aastane tema olema pasun ja leivakott kael ja mõlema käsi lill täis . " vaatama , Elli , see lill olema õige ilus !" ütlema poiss ja panema lill tütarlaps ette muru maha . " oi , kui ilus pääsusilm !" imestama tüdruk . " see tegema Anni puusärk pärg ja see saama veel ilusam kui see , mis käsi ." see sõna vaota tütarlaps praegu valmissaanu pärg oma lahtine juus peale ja vaatama nõnda lustilikult poisike otsa . see juures võima mina tema silm nägema . see olema selge , taevakarva sinisilm , ja see õrn valge nägu oma ümmargune lastepaleke näitama , nagu ei olema tema küla , vaid kuskil parem paik kasvama . poiss panema käsi vaheliti selg peale ja jääma nii seisma . tema olema tüse keha , tõsine , lahja , peaaegu pahane nägu poisikene , või olema see pahandus üksi praegune . vana mütsilott alt rippuma paks ruuge juus alla ja lõh-kise sirm alt välkuma kaks must silm . " Elli !" " noh ." " kas tõsi , et sina sügis linn viima " " isa lubama viima ." poiss nokitsema oma kaelkott juures ja katsuma sikusarv , et puhuma hakkama . aga see amet ei näidanud praegu just hästi meeldiv . tükk aeg vaikima mõlema . viimaks ütlema poisike , aga nagu kuulma , veidi aremalt : " Elli , kas sina mina pärg ei andma " " O jah , kui sina aga tahtma - säh , võtma see ! kas ei olema ilus või " see sõna võtma tütarlaps pärg oma pea ja vao-tema tema poisike sassis juus peale . aga poisike ei näidanud see täna õige rõõm tege-vat . tema katsuma veel ikka oma sikusarv , et kas puhuma või mitte puhuma . " Hans - sina - mis sina täna olema " küsima tütarlaps veidi imestama . Hans veeretama sarv käes ümber . " kas teadma - Hans , sina tulema ka homme lõuna mina Anni matus . Peep Joosep tulema ka ." " mina ei olema homme enam sina ," arvama Hans . " mis sest , tuli aga ." " ei , sina ema ei tahtma see - tema ei tahtma ," vastama Hans maha vahtima . " juba jälle kõnelema sina nõnda . kas sina ikka veel olema see ära unustama , et mullu tali ema käest tõrelema saama , kui mina kelk kahekesi mägi külg peale ümber minema " küsima tütarlaps . " ah siis , kui liug laskma . jah , siis tahtma sina ema mina lööma ja ütlema : ennäe , ikka Käkimägi kägu !" " ema tõrelema ka mina ja ütlema , et see sugugi ilus ei olema , kui tütarlaps poiss seas ümber kargama - teadma ise , aga sina ei kartma mina sugugi liug laskma . ka olema mina ema väga hea . kevad kinkima tema mina see talleke ja sina nüüd ikka veel olema tema peale pahane ." Hans aga vaikima ja kõheldas . Hans mõtlema koguni muu . vähe aeg pärast ütlema tema viivitama : " ära minema !" " kuhu " küsima tütarlaps , kes juba endine küsimine meelest ära läinud . " ikka sinna linn ." " ah - miks siis " " nõnda muidu ," arvama Hans . " isa viima , ega mina muidu minema ." vaikus . " mina tulema aga kevad jälle kodu ," ütlema viimaks tütar-laps , et jutt tegema . " aga kari ei tulema sina enam ." " muidugi tulema ." siis olema sina juba - preili ; niisugune , nagu see seal mõis ." " kas see ei olema siis hea ," naerma Elli hea meel - " kuulma , Hans , mis sina olema ? mina andma sina ka see pärg ." " mina pärg ei tahtma ." " mina andma sina oma talleke ." " mina ei tahtma talleke , ei keegi ." " Hans , - matus tulema sina ometi " Hans katsuma jälle sikusarv . " Hans , - kas sina ei tahtma , et mina kool minema - Hans puhuma sarv ... " Hans , - mina siis ei minema - Hans puhuma kõvemini sarv , Hans ruttama kari vastu , Hans panema sarv kott ja korraga kõlama mets hele laul , nii rõõmsalt , nii kõlavalt ... kui õnnelik olema see kaks inimeselaps siin haljas looduserüpp olnud , mõtlema mina ära tulema , - aga juba siru-tub siia mure oma külm käsi ... oo , kui mina siis olema teadma , mis pärast pidama tulema ! karjapoiss hommikune laul olema täna hommik ka üks teine koha tähele pandud . õnnetu hommik ! Palupera mõis valitsema lesk proua oma alaealine poeg , õigem , tema elama seal , aga iseenese meelitus tah-tis tema kuulma , et ütlema , tema valitsema . poeg " valitsema " veel see vähem , see olema tarvis kool olema . muudkui tema olema oma sugulane onu eestkostmine all , nagu ema ja - see olema siis kolmas valitseja . mis lesk proua ütlema , siis olema tema see , mis rikas vana naine harilikult ikka olema : lugema palve , taplema teener , õhkama käsi kokku panema surmatund peale mõtlema , ja vaatama moodileht järele , missugune kleidimood kõige uuem ja missugune riidekarv vananemine vastu kõige parem abi olema . üks asi poolest olema aga mõisa-proua päris kuulus : tema tegema hea alati , sest , ütlema tema , heategemine olema juba tema sugukond veri . tema kuduma vaene Aafrika paganalaps soe sukk , kinkima iga tähtsam püha vaene rubla hõbe vaes+tekassa ja laskma see kirikuõpetaja kantsel kuulutama , et kogudus sest eesmärk võtma . kuri inimene aga ütlema , see olema jumal ees kiit-lemine . ütlema õelus ! vana kaduma härra olema aga hoopis teine materjal . tema tükk ja tegu rääkima veel terve vald , nagu olema see eile sündima . üks asi olema see juures tähele-panemine väärt . olema tema ka niisugune kui tahes - tema ei kiruma ometi keegi , nali ja heameel kõnelema tema , vana " hull krahv ". ja " vana Pergli " kõnelema niisama . vana Pergel olema hull krahv vend , Põhila härra , krahv Hindrik . kui vana õnnis Palupera vanamees veel elama ja Põhila saks siia tulema , siis alles algama jutustamine kutsar ja kokapoiss vahel : üks kiitma oma , teine oma härra karutükk . nõnda rääkima hull krahv , et tema kord talumees oma tall kõige parem hobune kinkima , aga see tingimi-se : " kingitud hobune suu ei tohtima vaatama ." talumees tee minema mets vahelt läbi . tore hobune ei kannatama har-jumata selja+sistuja , see teadma krahv , ja minema ise , kant-sik käsi , ratsuti järele . talumees , kes aru ei võima saama , miks kingitud hobune suu vaatama ei tohtima , mõtlema : tema olema mõni viga või - kui vana tema olema , ja vaatama suu . see silma-pilk kargama krahv kantsik mees kallale . mees kaotama muidugi hobune . Põhila Pergli rääkima jälle , et tema kord maakohtunik üks mees teine " tasa " laskma peksma . mees kaebama , et kaebusalune tema vaeseomaks peksma , ja näitama haav . " too tema siia , mina lepitama sina ära !" ütlema Põhila Pergel . kui nüüd mees tulema , ütlema kohtu-härra kaebaja : " peksma tagasi ! ", mis ka sündima . - ühe-kord sõitma mõlema üks tõld pikem tee . ammu oma piir juba väljas , nägema tema külamees , kes õlge aed tegema . vennas käskima kutsar hobune seisma jätma . " hei , külamees !" " mis auline saks soovima " " sina lontrus olep !" käristama hull krahv . " armuline härra !" " Kisup aed maha - ruttu !" talumees võtma värisema aed maha , mõtlema , et see kohtusaks või jumal teadma kes olema . " Heidap pikali !" ka see sündima . kui ju kantsik oma osa töö ära teh-tud , võtma hull krahv sajarublane , andma mees ja ütlema ? " nüüd lähep ja ütlep kõik - õlg ei tegema aed , õlg härg sööma , see ütlema Palupera krahv ." seesama krahv olema kord kihlvedu pärast toore ahven vastuoksa alla neelama . tema ja muu tükk pärast kutsuma tema " hull krahv ". tema ise teadma see väga hästi ja naerma : " hull või tark - talupoeg meelest olema see üks ja see-sama ." kui hull krahv ära surema , Palupera krahv , siis jääma see lesk ja tema väike poeg Põhila Pergli hool ja eestkostmine alla . pojapoeg aga jääma suur au : oma kuulus soo võsu olema . ja see näitama tema ju varakult seega , et tema küliti sohva peal magama , kui kodukoolmeister tema ette lugema , kuni õppetund mööda minema . kui noorhärra aga ju aasta polü-tehnikum olema olnud ja kool vaheaeg kodu tulema , küsima tema ristikheinapõld mööda minema mina käest : " mis vili see olema " vana Põhila krahv , kes mina üks käima , koputama oma suur rusikas oma onupoeg õlg peale ja müristama : " tubli , mina poeg ! krahv ei tohtima teadma , mis vili ristikhein olema . sina saama mina sugukond pärl ." see nali olema veel alles paar nädal tagasi ja Kuno , see olema noor krahv nimi , olema praegu kodu . kui mina karjamaa mõis tagasi jõudma , olema päike ju keskhommik jõudma . härrastemaja eest mööda tulema lükkama parajasti magamistuba aken lahti ja Kuno vaatama uniselt välja , haigutama ja - ohkama . miks tema ohkama ? minema võtma kinni ! vahest , et tarvis olema ohkama , vahest nõnda muidu igavus pärast . ai roi , roi , roi rott pulm , hiir tütar saama mees nirk noorem poeg kõlama mets Hans laul . aga see laul olema noor krahv igav ja ajama veel enam haigutama . aga see lõppema ja siis kuulduma uus : kõik saks sõitma saan , ai li , ai la , ja mina kehv kelk , valerilera , ja mina kehv kelk , oih , aih , oih , aih . mina kirju koer olema kelk ees , ai li , ai la , ja iga kõrts käima sees , valerilera , ja siiski olema saks ees , oih , aih , oih , aih . see laul meeldima noor krahv . tema meeldima nii , et tema viisi üks hakkama vilistama , ja küsima siis mina , kes see laulik olema . mina ütlema , mis teadma , see olema , mis mina isegi ei tead-nud . mõni päev minema mööda . Käkimägi kägu olema mina meelest ju ära läinud . seal tulema üks päev härrased lõunalaud tema jutt . noorhärra olema kusagilt , vist mõni raamat , romaa-nist või nii , anderikas karjapoiss lugema , kes ei teadma mis saama , sellepeale olema tema vist kuidagi meel tul-nud , et heasüdameline kõrgem seisus inimene niisugu-sei karjapoiss aidanud , ja see viimane mõte kõdistama väga tema iseenesearmastus . kui nüüd tema iseenesekiitus niisugune aitaja olema , mõtlema Kuno . ja sellepärast olema noor Kuno paks pehme nägu täna palju laiem , kui tema ümmargune kogu tuliuus trikoo lõunalaud ilmuma : juus südilt üles kammima ja väi-kese valge habemekihvake ära viksima - päris suurmees nägu kohe . isegi ema olema see tähele pannud ja vaatama küsima poeg otsa , kui mina laud istuma . Kuno kõnelema koolipoisilik argus , mis aga täna väi-kese osa vaimustus olema segama , et tema see päev sees üks karjapoiss , üks teras vaimukas poiss tundma õppi-nud , ja lõpetama see , et see hea olema , kui see poiss , kooliharidus eest keegi hool kand . " olema üks terane poiss ," tõendama Kuno . krahvinna , kes esiti uudishimulikult kuulama , aga asi tema ju viimaks iga-vaks minema , kergitama oma kuldprill ja sõnama osavõtmatult : " niisugune terane poiss olema kõik küla täis ." " aga tema võima viimaks mees saama ," julgema poeg vahele rääkima . " kõik saama vaimurikas mees , peale mõni üksik , kui tema hea kasvatus ja kooliharidus ei puuduma ," ütlema krahvinna , sõna üksik juures teravasti noormees otsa vaatama . see sööma kõige vagusam meel kook edasi . " lubama , ka mina tundma see karjapoiss , ja mina olema see tükk härra krahv täiesti ühesugune arvamine ," julgema mina vahele ütlema . " see poiss haridus muret-semine olema tänuväärt tegu ," lisama mina veel juurde . proua viskama toredalt pea selg , toetama ise uhkesti vastu toolileen ja üks karistav pilk trehvama mina . " mis vaene heategemine puutuma , siis , tohtima lootma , olema mina see oma kohus juba täitma ," vastama proua haavama uhkus . see jääma . proua kinkima järgmine püha üks rubla asemel vaes+tekassa kaks rubla , teatama õpetaja kogu-duse . muudkui Kuno ei jääma see rahule . et tema tahtmine täis ei läinud , see ärritama tema . inimene tahtma hea tegema , aga ei laskma ! ei saama tema hea hea pärast tegema , siis tegema , tema - jonn pärast . jonn pärast , et tema järele ei taht-nud andma , ja kui heategemine ju sugukond viga olema - kui-das sina siis ei tegema hea ? mets ja vainu ümber käima olema tema ka kägu karjasõbranna märganud ja kuulma saama , et Kivila Peeter oma tütar koolitama mõtlema . ei tegema viga , mõtlema Kuno , ükskõik , kes mina ise hea+dtehtav valima . väike õde Olga olema koolipreili , seal võima ka Elli õppima , kui mamma tahtma . mõeldud , tegema , tema panema plaan ema ette . olema nüüd , et proua see öö iseäranis hästi olema magama , et hommikune kohv iseäranis hästi maitsema , või ehk olema see uus kleit tema iseäranis meel mööda , mis õmbleja-neid tema parajasti selg passima - proua olema see rahul ja - Elli võtma mõis kool . üks või teine , mõtlema Kuno , mina läbi saama ometigi üks külalaps harima inimene . Käkimägi kägu aga leidma ise teine sõber - mina . mina olema tema sõber , koolmeister , heategija , ja siiski pidama tema ka mina pärast kord kannatama . tema olema mõlema ju mõni aeg mõis , Elli ja Hans . mõlema seisma oma esimene valmiv noorus lävi . üks sirguma õitsev noor neiu ja valmistama koolipreili eksam vastu , teine olema sirge noor poiss - mina abiline . kuidas see kõik tulema ja kuidas paar aasta siin nii palju olema mõjuma , see ei hakkama mina pikemalt seletama . Elli olema hea kooliõpetus mõis ja Hans , Käkimägi kägu eest hoolitsema mina juba kolmas aasta . osalt , et poiss mina meeldima , osalt , et mina taline päev siin muidugi igav minema , maamõõtmine töö aga pikk sekeldus nõudma ja talunik , kes krunt jagamine sugugi rahul ei tahtma olema ning see kõik mina pikem paiga+lejäämine nõudma , siis hakkama mina oma armas saama poiss eraviisil õpetus andma . algus sündima see ainult vähene viis ja mina ise ajaviide , viimaks aga , kui mina see ootama edasijõudmine nägema ja poiss õpihimu märkama , muutuma see kõne ja ajaviide õhtu peaaegu korralis koolitund ümber . mina ise olema algus ka veel see kasu , et mina tema käest hulga vana rahvalaul saama ja nõnda oma vanavara korjandus täiendama . Pea aga sigima mina vahel soe sõprus . mina leidma lihtne vaene külalaps küljes omadus , mis mina tema enam lugu pidama ära-tas - aus avalik meel , tundlik , aus tegu himuline hing ja haruldane teras tähelepanemine kõik kuuldud-nägema asi kohta . kui poiss lahja aval nägu elav silm mina peal viibima , mina seletus tähele panema , siis nägema mina , et see silm õpihimu ja tänu-lik meelest mina vastu rääkima . ja mina astuma samm samm oma etteseatud siht lähemale . mina rääkima tema õpihimu äratus tähtis ajalooline mees , kes töö nii palju maailm rahvas kasu saatma , mees , kes tõetunnistaja surema ja oma aus siht kind-laks jääma ; rääkima kreeklane , kes ju aastatuhat eest kõrge haridusjärg seisma , nii et tema vaimutöö meie-aeg kool praegu õppima ; näitama , missugune saladu-sed jumal loodus tähelepanija vaim avalik saama , mängima klaver mõni ilus muusikatükk ette - lühidalt , tegema kõik , et poiss uinuv vaim õppimine ja edasipüüdmine erutama . nüüd , kus mina see peale tagasi mõtlema , võima mina tema linnuke võrdlema , kes hali roheline mets ette laulma , kui õnnis taevalik elu kullane puurima olema . tema vaim kohta võima see ütlemine ümberpöördult tõsi olema - tema avatlema mina rumalus juurest vaba inimlik hariduse-ilm , aga keha - puur . kui keegi , kes tiib ei olema , lendama tahtma , või kui haige lind lendama ei saama , kuhu tema tahtma , siis olema lendamine iha tema õnnetus . ja mina noor sõber tiib lõikama ära - vaesus ! mina äratama tema edasipüüdmine õhin , aga mina ei olnud ka ise nii jõukas varandus poolest , et tema üks teatav osa kooliharidus saamine abi olema võima andma . ja nõnda tundma tema ise kehalikult puurima ; tema olema varandusepuudus külge köidetud . nõnda see ilm asi olema . üks kaebama , et keha vaim vangikoda olema , teine olema keha vaim läbi ahel . ei väldanud mina õpetus veel kuigi kaua , kui mina rõõm tähele panema , kuidas mina noor sõber maailm ju hoopis ava-rama silm vaatama hakkama . tema nägema , et ilm veel muu olemus ja nõue olema , kui see , mis karjapoiss oma karja-maa nägema Ja mõistma . see ilm olema suur ja läikiv , mis tema vaim vastu hakkama kumama . tema olema see mõte juures õnnelik , nagu mina õpetama . mina palk see eest olema ka suur : üks tänulik inimeselaps tänulik vaade . veel praegu oh see tänupilk mina meel … Pea tulema mina see mõte peale , et tema ise amet juu-res tarvitama ja nõnda karjapõli ja orjus ohelik vabastama . rutuline edasijõudmine kõik õpiasi las-kis see mõte täis minema . viimane aasta juba võima tema mina plaan järele joonistama ja mitu muu asi abi olema . nõnda olema mina võimalik tema ise juures pidama ja mina lootma ehk edaspidi nii palju kord saatma , et tema üks parem kool olema viima . üks juhtumine tegema mina rahutu . see olema üks õhtupool , kui mina kahekesi nõmmik kõn-dide mõis naisterahvas vastu juhtuma , kes siin jalutama olema : koolipreili , väike krahvinna Olga ja Elli . mina noor seltsiline , kes senini lõbus tuju olema ja naerma , jääma , kui naisterahvas ootama vastu tulema , imelik arg ja teretama kohmetama viis . kui mina see juures tema otsa vaatama , minema tema punane ja vaatama maha . mina ei mõelnud siis veel miski iseäraline , aga pool tund hiljem teadma mina kõik . päike olema ju alla veerema , õhk olema mets vahel kosu-tava värske kuuselõhn täidetud ja mina kõndima tasakesi mööda kruusatu maantee , mis mets läbi minema , tagasi kodu poole . mina seltsiline olema kimbuke taim käsi koguma , mis mina homne looduse-õppetund läbi tahtma võtma . see korral teatama mina Hans esimene kord oma mõte , et mina nõu olema tema sügis gümnaasium saatma , ja et mina sellepärast juba oma linnasugulane kokku olema rääkima , kuhu tema korter pidama minema . Hans kuu-lata see rõõmus ehmatus . tema tõendama , et tema niisugune ülejõuline heategu mina poolt iial vastu ei võtma , aga siiski paistma tema nägu , et tema mina avaldus üle õnnelik olema . nõnda kõnelema olema mina kuni suur mets äär jõudma . siin koha olema teekäänak : edaspidine tee , mis küla viima , minema läbi viljaväli ja olema kari pärast mõlema pool aed läbi eraldama . veel olema mina natuke maa käänak koha eemal mets vahel , kui mina ees äkitselt naisterahvas hele hirmukarjatamine kuulduma . mõni samm olema mina met-sast väljas teekäänak ja mis mina siin nägema , seletama mina kiljatus põhjus . samm viiskümmend mina ees olema mina enne nägema mõisanaisterahvas jalutama kodu minema . küla poolt aga tormama üks noor lahtikiskunu peru läi-nud hobune tuline aju mööda tänav naisterahvas poole . asi ei olnud küll mitte puha ilma hädaoht , sest tänav olema kaunis kitsas , aga kui naisterahvas vagusi üks pool aed äärde ootama olema jääma , ei olema miski vaja kartma olnud . aga ehmatanu , nagu tema olema , seisma tema otse kesk tee , Elli samm kümme teine ees . see silmapilk , mil mina mets välja astuma , tormama lõh-kuv hobune Elli mööda . hirmukarjatus kõlama mina seltsi-lise suu . hobune jääma naisterahvas mööda jõudma nor-sate seisma , keegi ei saama miski viga , aga kui mina Hans otsa vaatama , olema see nägu kahvatama kui surnu ja värisema kõik kena . " mis sina viga olema " küsima mina imestama , " siin ei olnud ju miski kartma ." " ei miski - ei miski !" kogelema Hans , ja veel praegu kahvatu nägu lööma korraga tulipunane . " kartma sina Elli pärast " see küsimus sündima üks ajal see mõte , mis nüüd korraga mina ärkama , muidu olema mina küsima jät-nud - see silmapilk selguma mina kõik . Hans punastama veel rohkem . või nõnda , mõtlema mina iseenese . tema armastama juba , ja nagu see praegu avalik tulema , palav , noorus arm esi-mese äge leek ... oo , ka mina armastama tema , ja roosiline elutulevik plaan olema ammu mina rind täitma . siis - veel üks kol-mas armastama Elli - oma viis . mina olema oma noor sõber elulugu jutustamine üks koha jõudma , mis mina mälestus kõige valusam olema . veel nüüd , mil palju aasta sest saadik mööda olema läinud , kui see asi sündima , veel nüüd tundma mina valu , kui mina üksiku videvikutund oma sõber peale tagasi mõtlema . veel nüüd ! aga et alatu , pidama ka lõpetama . et mina aga mitte jutukirjanik ei olema , veel vähem romaanikirjanik , kes armastuslugu oskama kirjeldama , siis tegema mina siin lõpe-tuse , ja nimelt veel üks teine põhjus , mis tähtsam olema kui see , mis praegu nimetama . see olema see . mina ise armastama see tütarlaps , nagu ütlema , ja siin võitma ütlema , , et mina teine , kes siin mina vastane olema , ebaõigelt kirjutama . inimene olema inimene , tema ei olema iseenese asi iial erapooletu . sellepärast jätma mina asi edaspidine käik jutustama , astuma ise kui senine jutustaja tagasi . kaks kiri , mis see inimene ise kirjutama olema , kes asi puutuma , tegema asjaolek lugeja selge . I. armas onu ! sest saadik , kui sina ära väljamaa minema , olema nüüd ju kolm aasta mööda . vaheaeg olema mina polütehnikum õppimine lõpetama ja pidama nüüd kui õpetama põllumees ise hoolikas ülevaatus mõisatalitus . see valitseja ei võima ju sugugi uskuma . kui mina ka küll veel papa imeline testament järgi täisealine ei olema , vaid veel kaks aasta , see olema kuni 25. eluaasta , sina eestkostmine alla pidama jääma , siiski soovima mina senine mõisatalitus muudatus ette võtma . nii ei minema asi enam sugugi . mõis töörahvas ei olema valitseja pehmus pärast muu kui jumal päevavar-gad - mõtlema ometi , praegu , kus mina see kirjutama , olema kell alles seitse , ja juba olema heinaline kübar pea ära palav pärast . niisugune nõrk , lõtv töörahvas ! rentnik , ehk rent küll naeruväärt odav , karjuma rendialandamine . mina andma tema palve järele ja tõstma - kümme prot-sent rent kõrgem - see olema veel vähe see maa kohta , mis tema käsi olema . mina arvama , et sina see kõr-gendus vastu miski ei olema . õieti olema mina täna üks isesugune haruldane asi süda peal , mispärast mina ka kirjutama hakkama , aga mina ei teadma veel praegu kuidagi peale hakkama . olema üks isevärki lugu , ehk küll harilikult tihti ettetulev . tihti ei olnud Sina , nagu mamma , mina rahul , mina koolielu jne ., ja mina andma sina igakord õigus , kus sina õigus olema . mina teadma , mis mina kui mõisnik kohus olema , teadma , kuidas mina seisuseau alles seisma ja kuidas pidama olema , ja sina olema mina rahul olnud . praegu olema aga mina üks nooruseviperus ees , üks nõnda-ütlema väikene eksitus , kui härra kihelkonnaõpetaja vaim asi vaatama , aga mõisnik au vastu ei olema see küll mitte . üleüldse - tema ei olema mitte kõne väärt , aga inimene olema kord ju narrike , ja et mina ka ise see asi ilus viis sirge tahtma tegema , siis pidama sina tema teatama . - sina nägema see tütarlaps , kes mina Olga kõrval õpetus võtma . sina olema seekord mina , kui tema sinna tulema . noh , tema õppima hästi , kasvama veel paremini ja väike narrike arvama ise viimaks kes teadma kes - nagu võima tema oma ilu ja vaimuanne ei teadma mis kord saatma . noh , pidama ütlema , " nicht Uebel " - ilus tema olema mui-dugi ja vaimurikas ka , aga - miks tema ettevaatlikum ei olnud . tema teadma ometi , et mina mõisnik olema - noor palav veri - alatine ligidus - sina nägema onu , et siin raske olema õun mitte hammustama , mis just silm ees seisma , kui tema ka keelama olema . pealegi , kui inimene materialist olema , nagu mina . mina jääma viimaks võitja - jaa , aga nüüd olema see nali halb külg - tagajärg , loomulik tagajärg . ära panema paha , onu . sina teadma , mina mõtlema kui mõisnik aus viis , ja aus viis olema mina see asi ka heaks tegema katsuma . mina pakkuma Elvinele väike eluaegne abiraha , mis tema linn eluots võima elama - teadma , heategemine olema ju mina sugukond omadus , aga mis sina arvama - võtma tema mina pakkumine vastu ? ei ! kuulma ime - ei ! jumal teadma , missugune komberegister seal mina ette lugema - naerma kohe . niisugune olema see talupoeg ! nagu olema mina üksi süüdlane , või nagu olema tema esimene eksi-tatu neiu ? olnud siis vooruslik kui - ah , olema see asi lõpetama . mina kirjutama sina üksnes sellepärast , et sina mina veidi abi olema . kui Sina kui eestkostja tarvi-lise summa mina laskma välja andma ja nõudma , et tema pidama minema ja mina rahule jääma , siis pidama tema see tegema . viimati olema tema tõesti mõttekene ärganud krahvin-naks saama ? ei , see olema aga idu ! paluma väga sina , armas onu , et sina mina pea vastama , kuidas sina aitama mõtlema . sina armastav sugulane Kuno v . S. II Onupoeg Kuno ! noor inimene ! sina eksimine olema inimlik , sellepärast andeksantav , aga sina kõneviis põlastav , sellepärast andeksandmata . mina olema sina ainult niipalju ütlema : Poi-sikene , mina ei mõõtma inimene väärtus seisus , vaid hari-duse järgi . sina heitma räägitav neiu abielu , või muidu nimetama mina viimane kord oma onu . Heinrich v . S. mina olema ainult paar sõna veel juurde lisama . noor krahv minema Itaalia , kust tema iial enam tagasi ei tulnud . Elli - surema . kõige raskemini trehvama see hoop mina noor sõber . tema kaduma , olema aasta , kaupa kaduma , ilmuma siis tagasi , aga tundma olek . kui mina mõni aeg hiljem Palupera juh-tusin käima ja " Käkimägi kägu " järele küsima , juhatama mina üks talu väli , kus tema kündma . " tema olema nõnda imelik ," ütlema mina peremees , kes väli juhatama , " tema ei rääkima miski , olema aga tubli tööline ." kui mina väli minema ja üks talusulane teretama , vaatama tema totralt mina otsa - see vaade panema mina tarretama . - siis sülitama tema pihk , võtma ader käsipuu kinni ja hõikama : " vagu ! nõõ … 1893 