1. see olema mööduma juba kakskümmend kaks inimpõlv või õigemini pisut enam kui seitsesada aasta , kui elama kuulus Sakala maavanem Lembit . siis olema mina maa hoopis teistsugune kui nüüd ; mets olema aina suur ja mühav tammik , järv ja jõgi aga hoopis sinisem kui praegu . küla asuma tume metsapadrik ja järv vahel , aga tee , mis tema juurde viima , olema alati vahimees valvama . mets olema siis täis karu , hunt kisa , aga samuti hulkuma tammik metskult kari , toitma ise mahavarisenud tammetõru . ka pikasarveline tarvas ehk metssõnn jooksma seal möirgama ringi . ei läinud siis üks mees mets , ilma et tema olema kaasas olnud oda ja vöö vahel kirves või nuga . palju see loom püüdma aga inimene pael kinni , tooma oma kodu ja õpetama taltsas . ja seepärast olema sugugi ime , et üks või teine pere hoidma õuekoer kuut karu või hundikutsikas . palju inimene oskama aga koguni metsloom keel , nii et tema olema tühine asi kutsuma mõni lind või orav ise juurde . üks säärane mees , kes tundma lind ja metsloom keel , olema Lehola Lembit küla vana karjuma Ivo . et tema olema trääl ehk sõda tooma vang , siis olema tema pea vikatitera paljas aetud ning tema ei tohtima kunagi enam oma juus pikk kasvatama . lonkama tema aga seepärast , et sõda olema lööma tema suur haav reis . pikkamisi olema tema õppima ka eestlane keel kõnelema ega kippuma enam tagasi oma kodumaa , mis asuma sealpool Peipsi . Lehola küla , kus elama kihelkonnavanem Lembit , asuma suur metsapadrik ja laugassoo piirimaa , kus kasvama ning haljendama rukis , oder ja kaer . iga pere olema seal palju veis , lammas ja muu pudulojus ning hobune jooksma seal kari koppel hirnuma ringi . ainuüksi vanem Lembit olema seal lammas nõnda palju , et kui tema see kaup vastu vahetama müüma , siis ei hakanud tema see kunagi üksikult lugema , vaid ajama terve kari siht läbi ning andma ära üks pool , nagu kaup olema kokku lepitud . ja vaat säärane karjuma pidama hoidma vana lombakas Ivo . Kui alati , olema tema siis karjamaa või koppel , otsima ikka tema selts Lembit üheksa-aastane poeg Meelis . et tema olema kihelkonnavanem poeg , kandma tema ka suvine aeg kollane parknahk teravaotsaline säärsaabas , sinine vatmal kuub ja vanaema kootuma kirjaline vöö , mis küljes rippuma vask kõrin . Ivo aga õpetama tema tegema vilespill , puhuma sikusarv , voolima puu mänguhobune , veis ja igasugune muu sarviline elajas . kõige enam meeldima aga tema see , kui Ivo hüüe , vilistama ja suksutama kutsuma kasevint , lepalind või koguni pääsuke laskuma oma peopesa . otse Lehola küla kõrval keset ääretu soo ja rabamaa asuma kihelkond linnamägi . see olema kõrge vaar , mis inimene olema omaenese ihuramm muld üles ehitama . see mägi ülemine serv olema jäme palk ehitama tara ehk sein , mis taha võima vaenlane maa+letulek pakk minema . viimane aeg rääkima vaenlane üsna tihti , ja ikka olema siis Meelis kikkiskõrvu pealt kuulama . et tema aga olema kunagi veel oma ihusilm üks vaenlane nägema , siis mõtlema tema endamisi alati , et missugune tema pidama küll olema . et aga vaenlane olema tõesti kuri , see aimama tema juba see , et kui üks päev isa koos malevlane pikk teekond tagasi tulema , olema tema palju verine . isegi isa käima siis kaev oma põsehaav loputama . ja siis pudenema ka majakondne suu sõna , et isa käima raudmees taplema . raudmees , nagu tema kuulma rääkima , pidama olema suur raudkoorik kaema mehemürakas . seejuures olema tema nõnda raske , et teine pidama see tõstma sadul , kuhu tema ise ei suutma ronima . siis aga üks päev , kui Meelis viibima koos Ivo karjamaa , juhtuma tema ronima kaselatv , et nägema , missugune olema maailm kaugemal . Kui vaevalt saama tema hakkama lõuna poole vahtima , kui tema silm eemalt mäeküür tagant paistev tihe oda kimpu . ja kohe pärast see nägema tema ka hobune koon ning sadul istuv mees rautama lagipea , mis päikesepaiste heledalt läikima . see mees juures olema üldse paljas ihu märkama , vaid tema olema üleni raudne soomus kaema . kärmesti laskuma nüüd Meelis kaselatv alla , sest tema süda aimama halb . saama aga kõik nähtud Ivo seletama , hüüdma vana karjuma tema ranne kinni haarama : " see olema ju rüütel ! ei nüüd olema muu kui kari mets pakk ja ise hobune , et aga rutem kodu jõudma !" et aga Lembit hoidma kõik tee valve all , olema rüütel raske ootamatult Lehola pääsema . juba see eemal kaugel olema hakkama vahimees taguma lokulaud , puhuma sarv ja mõni paik süütama ka tuli , andma see komme lähenev vaenlane õigeaegselt märk . ja seepärast olema Lehola , kui Meelis koos Ivo sinna jõudma , suurem osa külarahvas koos oma vara linnus asuma . nägema oma poeg elus ja tervelt kodu saabuma , olema Lembit see üle ütlemata rõõmus , olgugi et tema ei laskma see avalikult paistma , sest tema kui kihelkonnavanem olema see olnud au kui tema oma poeg pärast olema tundma rohkem mure kui kogu rahvas pärast . kui siis rahvas olema ülal linnus koos , sulgema see värav ning kuhjama tema taha muld . linnuseõu olema ka palju loom kokku aetud , et tema ei langema näljane vaenlane saak . ülalt linnus palksein ja vahitorn olema aga üsna hästi nägema , kuidas raudmees tihe rida lähenema . tema tulema aeglaselt ratsutama , piik õieli ees , kuna tema raskus all maa ümberringi aina müdisema ja põruma . kõik tema olema määratu pikk oda pea kohal harjas püsti , mis seas hõljuma ka mitu veripunane ristija mõõgamärk tähistama lipp . raudmees lähemale jõudma valjenema kabjaplagin ning maa müdisemine . aga samuti olema ka tema suu täis palvelaul ja appihüüe " taevane isa " poole , nii et linnus põgenema rahvas võima üsna selgesti kuulma see sõna , mis kostma läbi hobune kabjaplagin : " Gott erbarme Dich meiner !" " Ivo , mis see võõras vägi nõnda kisendama " päris nüüd väike Meelis vana karjus , kes tema kõrv ülalt linnuseserv alla vahtima . " küllap paluma halastus oma jumal ," arvama Ivo . " ise tulema kurjus kallale ja paluma oma jumal halastus !" lausuma Meelis , jääma üllatus keeletu . " kas tema sedasi tema ära ei vihastama " Kui säärane pärimine ei osanud vana karjuma enam miski kostma ning tema vaatama hirm pealt , kuidas raudsoomus kaema ratsanik piirama linnus ümber , ning jätma siis oma hobune seisma . kohe seejärel jooksma see selg tagant jalamees välja ning hakkama see sadul maha avitama , sest ratsanik ise olema oma raudrõivas nõnda rängalt koormama , et tema ei suutma see oma jõud tegema . oma noorus hoolimata olema Meelis väga julgema , kuid nüüd , nägema see raudkoorik kaema nägu mees , pidama tema süda kartus värisema . aga samuti olema ka tema hobune pärima tõeline hobune taoline , vaid tema pea ja kael olema raud nii hullusti ära moonutama , et tema võima pidama ennem tont kui hobune . sama aeg kui see raudrüütel vägi ise mitu leer üles seadma , hakkama ka Lehola vanem Lembit oma mees linnus taplus vastu valmis seadma . nobedasti liikuma tema ülal vall , laskma suur tõrv ja veekatel tuli seadma ning keema ajama , et kui siis vaenlane linnus lähenema , valama tema kuum vesi ja tuline tõrv kael . samuti laskma tema üles linnusevall vinnama suur kivi , palk , kandma sinna viskeoda ja terve sületäis terav raudkida nool . mitu paik pingutama aga mees vibupael ning olema lahing ootamine täis ärevus . linnuseõu kokkuaetud veis ja lammas kisendama ning häälitsema haledalt , otsekui olema tema aimama lähenev häda . kõik naine ja laps , kes olema jooksma küla siia pakk , ajama nüüd Lembit tahtmine kuut ning peidik vari , et tema ei jääma kivi ja nool sadu alla , mis vaenlane võima hakkama linnus pilduma . " Meelis , Meelis ," kuulma siis äkki Lembit poeg alt linnuseõu oma ema hääl , " ruttama nobedasti vall alla varjule !" raske olema Meelis oma ema tahtmine vastu panema , kuid ometi tahtma tema koos mees siia vall jääma . vahepeal olema tema tasku oma ling välja võtma ning korjama sinna paras kivi , et tema raudmees leer lennutama . " Meelis , Meelis ... hüüdma ema . nõutult vaatama tema ümber ja märkama siis oma isa , kes parajasti olema võtma paks rautama härjanahkne müts pea ning pühkima käeselg otsaesine higi . tema ruttama tema juurde , haarama tema krobeline kuuehõlm kinni ning paluma , et tema jätma siia üles mees selts . " sina ei olema ju veel mees , vaid olema laps ," kostma isa kibe naeratama , " ja pidama seepärast koos ema ja õde vari minema !" kui tema tema aga veelgi paluma , astuma isa vana Ivo juurde ning käskima see siin linnuseserv valvama oma poeg ning omaenese ihu tema varjama . ja siis tema lubama tema üles vall jääma . " Lembit , sina saatma mina poeg meeletult hukka !" halama nüüd ema all linnuseõu . " naine , nüüd , kus rahvas olema ümberringi otsa saama , ära kurtma üksnes oma poeg pärast , vaid nutma siis juba see kõik eest !" lausuma Lembit järsult ning ruttama kants teine serv . kui siis raudrüütel olema lagendik mitu oma telk üles seadma , tulema tema leer kümmekond mees veelgi lähemale ning vasem käsi puus panema tõstma tema parem käsi punane vask taguma pasun suu juurde ning hakkama see puhuma . see olema võigas ning kole jõrin , mis see pasun kõri kostma . kui pasunapuhuja oma vaskne toru suu juurest ära võtma , tulema linnus veelgi lähemale üksik preester , kes olema selg tumepruun lai käis ülerüü ja pea laiaäärne viltmüts . tegema ise kohal ristimärk , hüüdma tema parem käsi taevas poole tõstma : " eks olema see sina , autu ja võlts Lembit , kes oma sõge meel mina veelgi vastu panema !" " kuidas julgema säärane mees nimetama mina isa autu !" hüüdma Meelis see kuulma ja vihapisar tungima tema silm . " mina isa olema üle kihelkond kõige ausam - tema juurde käima õigus otsima !" " tasa , Meelis , tasa ," manitsema tema nüüd Ivo , " las see sõge mees rääkima , mis tema tahtma !" märkama aga siis , et Meelis olema pistma kivi lingutupp ning hakkama see hööritama , haarama tema tema käsi kinni ning küsima ärevalt : " poiss , mis sina tahtma tegema " Kui tema olema küsimata selge , mis Meelis olema nõu võtma , ning seepärast tema lisama noomima : " Meelis , pidama meel , et tema olema tulnud saadik linnus alla ... saadik ei tegema aga kunagi häda !" " Lembit ja sina kõik , kes sina praegu see linnus varjul olema ," jätkama preester , " vaatama ise mina otsatu hulk ja vägevus , juba see pidama sina hirm peale ajama !" " laulma , laulma papp !" naerma mees linnuseserv . " mina ei lahkuma siit paik enne , kui sina oma linnusevärav mina ees avama !" kinnitama preester . " kui aga sina , Lembit , laskma see alandlik süda tegema , siis kinkima sina kõik ja ka sina elu , kui aga julge vastu panema , siis mina ei halastama ... mees kuulama vaikima , Lembit aga , kes kulm olema meelepaha kokku tõmbuma , hüüdma preester poole : " ei mina ega mina rahvas olema sina paha tegema . miks tulema siis oma rautama hobune tallama mina põld ning kahjutuli hävitama mina küla " " tegema see sellepärast , et sina olema pime pagan ega laskma ise ristima !" kisendama preester . " nüüd aga ütlema mina sina see ristivägi eesots seisma : laskma ise ja oma rahvas ristivesi kastma . ning et sina ka edaspidi mina vastu truu olema ega loputama ristimine ise jällegi maha , siis andma oma poeg mina pant !" " vaiki , sina alatu mees !" hüüdma seepeale Lembit kibe . " mis õigus tulema sina tahtma mina poeg , kes mina olema elu andma ! mina hoidma tema enam kui iseenese , ja kui tulevik ei olema enam mina , siis asuma tema mina asemel malev etteotsa ning võitlema sina ." " Lembit ," hüüdma preester ja tõstma otsekui manitsus sõrm , " ära unustama , et sõda olema ainult õnnekatsumine ja et see verine liisk võima üks või teine poole langema , lõplik võit jääma aga ikkagi see , kes uskuma elama Kristus !" " preester , sina sööma omaenese sõna . sina , kes sina kuulutama elav Kristus , rääkima ühtaegu ka verine õnnekatsumine !" " Lembit , ära keerutama kaval sõna , vaid laskma värav avama , andma ristivanne ja oma poeg ... " ei , oma poeg mina ei andma ! pigem juba surmama tema omaenese käsi , kui et lubama sina oma kaval väärõpetus tema mõistus segi ajama ning panema vihkama oma isa , ema ja kogu suguhõim !" " mina olema rääkima ," ütlema nüüd preester oma kinnastama käsi ristimärk tegema ja tõmbama siis oma lai mantlihõlm kooma . " mina sõjavägi olema juba ootamine kärsitu ja taplus järele näljane - tema alustama kohe kallaletung !" jällegi tõstma lipuke ehituma kuuekandiline pasun huul , ning tema koerapea-kujuline ots puhuti välja võigas jõrin , märk , et läbirääkimine olema lõppema . nüüd hakkama aga ristirüütel laager kihama otsekui vaablane pesa : mees jooksma seal oma raudrüü kolisema ringi , kostma vali käsuhüüe , mitu paik seadma harkjalg kiviheitekatapult ja voorivanker tooma piiramistorn üksik osa , mis hakkama kokku naelutama . ratsahobune köitma aga mitmekaup kokku ning viima kaugemale , sest linnus ründamine olema tema mingi kasu . laager keskpaik püstitama suur ning nägus telk , mis hari panema lipp lehvima . ordumeister ise , üleni raud kaema , istuma aga kogu aeg oma must hobune ning jälgima sulane ja sõjamees ettevalmistus lahing . isegi tema nägu olema kaema raudkiiver , mis vaatepilu vahelt võima nägema ainult tema vilkuv silm . ordumeister kõrval seisma aga rüütlivend preester Otu , kes andma tema Lembit peetuma läbirääkimine üle aru . lõpuks , kui rüütel laager olema ettevalmistus tormijooks tegema , andma pasunaheli kallaletung märk . kohe seejärel tõstma jalamees muutuma rüütel oma raske pronks ja raud pikergune kilp pea kohale ning hakkama mööda linnusevall nõlvak üles ronima . " oo , Gott , Gott mit uns !" karjuma tema seejuures oma võõras murrak ja püüdma linnusetara ikka lähemale rühkima . ühtlasi püüdma tema kogu aeg varjama ise kilp , mis pihta kivi aina kolisema , kui see ülalt pilduma . mitu paik ajama tema ka tormiredel püsti ning püüdma tema varal üles pihttara serv ronima . aga samuti pilduma tema pikk köis otsa kinnitama raudkonks linnus ülemine serv , et tema kinni jääma hakkama ise köis mööda üles vinnama . Kui redel murduma allaveerev kivimürakas all ragisema kokku , või siis jällegi tõukama see lihtsalt ümber , kuna köis raiuma pooleks . nõnda suur kõrgus alla langema saama palju rüütel oma raudkoorik sees tõsiselt häda või koguni otsa . osa Sakala mees olema aga ülal tarapealne heitma kõrvale oma mõõk ning haarama pihk pikk puuhark . see olema tema nüüd hakkama ja niipea kui mõni rautama rüütlipea valliserv tagant nähtavale ilmuma , võtma see kohe hark vahele ning tõukama kolinal alla . Kui kõik hoolimata muutuma rüütel kallalekippumine üha ägedam , sest tema olema otsatu palju , nii et mahalöödu asemel tormama ikka uus hulk peale . Lembit vend , nimi Õnnepäev , kes samuti olema sõdimine väga vapper , olema oma mõõk üks rüütel raudrüü serv vahel pooleks murdma . Kui seepärast ei tõmbuma tema teine seast veel tagasi , vaid , haarama pihk rautama puunui ehk kärp , jagama hoop see . seejuures märkama tema oma rõõm , et kärp olema veel koguni palju tublim relv , sest seal , kus mõõgatera raud puudutama kõverduma , lööma kärp raudrüü koguni mõlki . äge kähmlemine olema kõik Lehola mees silmnägu üleni higine , mis mahapühkimine ei olnud aga see keegi mahti . ja siis , kui jultuma vaenlane ikka ägedamalt peale rõhuma ning tahtma juba oma lipp üles Lehola vall lehvima panema , võtma Lembit alla linnuseõu hüüdma : " kuum vesi ja tõrvakatel üles vall tooma !" see kuulma tõstma sulane katel tuli ning vinnama see kähku üles . see olema ka just viimane aeg , sest üks paik olema ordurüütel üsna tihedalt ja paksult juba üles ronima Nüü aga valama mitu katlatäis tuline vesi ja kuum tõrv see kael , nii et tema tõmbuma valjusti röökima ja silmnägu kaap oma sekka tagasi . muidugi , kuum ning tuline tõrv , tungima see raudrüü liigend ja peakate vaatepilu vahelt sisse , tegema tema tõeline põrgupiin . Kui Lembit olema see ka viimne hädaabinõu , et kaitsma oma rahvas , perekond ja vara võõras kallalekippuja eest . tõmbuma siis linnusevall pisut eemale , nii et tema ei saama enam tõrv kael valama , hakkama rüütel see ägedamini lennutama Lehola kants oma teravaotsaline ning raudkida nool , tegema see linnusekaitsja üsna palju häda . seepeale vastama ka Lembit mees nool+terahe , nii et tema lendama nüüd õhk undama nõnda palju , et päevavalgus näima muutuv koguni pimedam . Kui õnnetus ei suutma nool rüütel peaaegu mingi kahju tegema , sest tema põrkama kolksatama vastu tema raudrüü ja kilp ning langema siis jõuetult maha . nüüd võtma Lembit uus kavalus abi : tema laskma kõik linnus koondama vanker võtma ratas alt , kastma see üleni tõrv sisse , süütama põlema ning veeretama see siis linnusevall alla . esialgu ei osanud vaenlane see ise mingi häda kartma , kuid märkama siis , kuidas põlema ratas kord-korralt ikka lähemale veerema , hakkama tema kisa põgenema . kuna tema aga paks trobikond tihedasti koos olema , siis jõudma põlev ratas tema järele ning süütama palju see valge mantel põlema . üks ratas veerema koguni nõnda kaugele , et viis tulema ka ordumeister telk külge . saama see meeletus vihane , vanduma ning sajatama ordumeister Volkiin jäle sõna ning andma oma rüütlivend käsk , et tema uuesti tormama linnus peale . tõmbama korraks hing , tõstma rüütel oma oda ning alustama uuesti tormijooks , kusjuures kogu õhk värisema tema pöörane kisa . ülalt vall veeretama aga suur kivimürakas alla ja see tekitama lõhk ning tape rüütel rida pikk tänav , pühkima ja pihustama kõik oma tee . jällegi pidama rüütel tagasi tõmbuma , kui tema ei tahtma laskma ise hulk tapma . Kui ega ordumeister Volkiing olnud rumal sõjamees - tema oskama õige peagi vaenlane nõrgem koht üles leidma . uus sõjakavalus abi võtma laskma tema nüüd ordusulane kokku korjama suur põllukivi . ja siis , kui tema olema juba üsna suur kuhi saama , laskma tema hakkama see katapult ehk suur viskehark linnus pilduma . üksteise järel lendama siis ränk kivimürakas mürts ja kolisema linnus , kukkuma seal kuut lagi ja tape linnuseõu palju veis ja lammas . kuut ja varjualune istuv naine ja laps ei suutma tema siiski häda tegema , sest laepalk , olgugi et tema rägisema ja naksuma , pidama tema vägev hoop siiski vastu . ülal valliserv võitleja küürutama aga kivi lähenema rinnatis taha ning jääma nõnda see ikkagi puutuma . lõpuks aga hakkama rüütel pilduma oma katapult linnus savipott , mis olema täidetud põlema süüdatud tõrv . see tekitama juba palju enam häda , süütama vall puuosa mitu paik põlema . kukkuma aga loomakari hulk ning kõrvetama tema , hakkama hobune ja veis rabelema ning ise lõõg otsast lahti kiskuma . küll ruttama mees Lembit märguanne tuli kustutama . ent kui tema üks paik olema suutma leek vesi ja liiv summutama , tekkima teisal tulekahju uuesti . säärane leholane kimbatus märkama alustama aga rüütel jällegi uuesti kallaletung . see tekkima Lembit rahvas suur kitsikus ja häda - tema pidama võitlema rüütel ja tuli , mis kuum leitsak ja kibe ving olema tema hingamine matma . juba olema palju mees nägu täis verine verme , kuid kes tema vähegi suutma , see püüdma teine õhutus vastu panema . ja ilma et tema enam olema olnud mahti tuli kustutama , hakkama tema põlev tuletukk vaenlane kael pilduma . " laskma ise ja oma rahvas ristima ," kuulma Lembit läbi võitlusekära jällegi ordupreester hüüd , " ainult siis tundma sina vastu halastus , muidu aga saama kogu oma rahvas otsa ! muu mina sina ei nõudma , kui et laskma ise ristivesi pea valama ning kinnitama see oma poeg mina pant andmine !" Lembit teadma , et kuigi see suur ristivägi ei suutma tema linnus võtma , siis tuli ja nälg võima tema ometi tema rahvas lõpp suretama . ja seepärast olema Lembit sunniviisiline ristimine vahest nõustuma , et nõnda oma rahvas kindel hukatus päästma . Kui Meelis , ei - ennem tema andma juba ise see meelevald alla , kuid oma poeg mitte , sest tema pidama ju tulevane tegu jaoks vaba mees kasvama . Kui ei olnud Lembit pikk arutlemine aeg , sest linnuserahvas sattuma oma ihulik häda poolest ikka suurem kitsikus . Lehola põlema juba mitu kant ning tuli pilduma sinna üha juurde . ka inimene ja loom olema juba üsna palju otsa saama ning vigastama oigama valjusti . et Lembit olema käskima Ivo kas või oma ihu Meelis varjama , siis püüdma vana karjuma see truult täitma . ühtepuhku , kui Meelis olema uudishimu kihk sattuma ruttama valliserv , tõmbama vana Ivo tema tagasi ning peitma ise selg taha otsekui kana , kes olema kull eest varjama oma poeg . kord saama tema see komme oma isand poeg varjama ise raudne ammunool reis , ja see väljatõmbamine tekitama tema suur valu . Kui vana sulane ei hoolima see kuigi palju , vaid tema tundma koguni rõõm , et see nool tema ihu sattuma ei suutma Meelis häda tegema . Kui vahel , kui rüütel olema tema lähedus linnuseserv ronima , unustama tema oma isand käsk ning lööma see tagasipeletamine vapralt kaasa . kord olema juba üks päratu pikk raudrüütel suutma üles linnusesein ronima ning hakkama seal oma mantlihõlm lotendama keerutama pikk mõõk . kohe tormama kaks Lembit mees õielihoitud oda tema vastu ; kuid odavars murduma raksatama vastu raud ning rüütel lööma irvitama üks mees pea , nii et see vajuma ohkama kokku . teine see jõudma aga ise kaitse tõstma pea kohale oma tammepuu kilp , mis mõõk ainus rops lõhestama , suutma aga mees mingi häda tegema . raske mõõk tõusma uuesti , et nüüd juba tooma kindel surm . see märkama hüüdma aga Ivo valjusti : " hurjah , peletis säärane , või tahtma siin kinnitama oma kand !" ja tema ruttama omakorda rüütel vastu . uus kallaletungija märkama pöörduma pikk rüütel Ivo poole ning tahtma tema mõõk pea virutama . Kui Ivo kummarduma kähku tema ees ning enne kui rüütel suutma ise tema eest hoidma , haarama tema tema jalust kinni ning tõmbama ainus rops pikali . rüütel tuikuma ja kukkuma siis linnuseserv raudrüü ja vaskne kilp kolisema alla , murdma seejuures sääreluu . Ivo aga ei rahulduma see , vaid kummarduma koguni üle rinnatiseserv vaatama , et kas hull vaenlane olema ka tõsiselt häda saama . see aeg kui Ivo pikk rüütel taplus pidama , vahtima Meelis kõik see suur kartlikkus pealt . tema olema tahtma oma vana sõber abi jooksma , kuid see olema tema veel liiga pisike , et mitte sõjamees lihtsalt jalg jääma . tema tundma suur ahastus süda , kuid siis , nägema , et pikk rüütel olema nõnda kohutav ning et Ivo olema paisanud tema juba pikali , tahtma tema juurde ruttama . Kui siis - üks koletislik raudne nägu kerkima otse tema ees valliserv . Meelis jääma tardunult seisma ning vahtima ainult see süsimust silm , mis kiiver vaatepilu vahelt tema otsa vahtima . see olema teine rüütel , kes nüüd , märkama oma kaaslane allalangemine , ei söandama enam kõrgemale ronima . nägema aga ise ees otse käeulatus kaugusel pisike poisike , kahmama tema tema ise kaenal ning hakkama köis mööda tagasi alla laskuma . Meelis tahtma kisendama , abi karjuma , kuid raudne käsi suruma tema nõnda tugevasti ise vastu , et hääl jääma tema kurk kinni . rüütel aga , laskuma köis mööda alla linnus jalg , hakkama röövima poisike tagasi oma laager ruttama . esimene märkama Meelis kadumine vana Ivo , kes nüüd oma pea kinni haarama hüüdma kohkuma hääl : " Meelis , Meelis ... " kus olema Meelis , mis olema mina poeg " hüüdma Lembit juurde ruttama . " seal , vaatama , üks rüütel viima tema ... ja vana sulane Ivo olema meeleheide , et tema hooletus läbi olema see võima juhtuma . " Meelis , mina poeg !" ja taplus verine mõõk kukkuma Lembit käsi ning tema jääma keset võitlusmöll tardunult vahtima , kuidas raudrüütel viima tema poeg oma laager . " mina olema Lembit poeg ," ütlema Meelis , kui tema ordumeister telk viima , " ära tegema tema enam häda , sest mina olema juba sina meelevald all ." " Lembit poeg olema mina käes !" hakkama rüütel leer hõiskama . " kas andma nüüd alla , sina ristimata kangekaelne pagan !" seisma ülal linnuseserv otsekui vaikiv raidkuju , ei suutma Lembit veelgi kõik see toibuma . tema poeg olema rüütel käes vang , see olema otsekui mõõgapiste tema süda . ja kui rüütel hõiskama valmistuma uus rünnak , tõstma tema vaigistus käsi ning hüüdma : " andma sina pool leisikas hõbe , kuid tooma mina poeg tagasi !" " ei , kui linnus tulema , siis võtma hõbe vägisi , ja kui sina ei tahtma oma poeg piik otsa torgatu nägema , siis andma juba nüüdsama alla !" ja mis olema Lembit enam tegema - kui tema olema ohverdama tema oma poeg , siis linnus pidama tema lõpuks ikkagi käsi ära andma . ning seepärast ütlema tema : " sündima sina tahtmine , saatma oma preester siia !" " kiidetu olema Neitsi Maarja , kiidetud ... hõiskama rüütel vägi see kuulma ja tema tõstma oma mõõk taevas poole , andma siinsamas pühalik vanne , et enne ei laskma tema see puhkama , kui kogu Eestimaa rahvas olema see meelevald alla ike pandud . " oh , isa ," hüüdma nüüd Meelis , kes olema linnus alla nähtavale kohale tooma , " las tema tegema mina mis tahes , kuid ära see linnus laskma !" " mina armas poeg ," kostma Lembit murtud hääl , " mina teadma , et sina olema valmis maa vabadus eest surema , ning mina ei pidama see ohver mitte paljuks , kuid see ei olema enam mingi abi , sest mina mees olema palju otsa saama ja linnus ei suutma enam vastu panema ." ja siis , pöörduma oma rahvas poole , ütlema tema kalgilt nagu juhtija kunagi : " avama värav ja laskma preester sisse tulema !" " ei , Lembit ," hüüdma piiskoplik preester Johannes Strik , " enne kui mina üles tulema , tulema sina eesots oma vanem siia mina juurde välja , kus tahtma sina ristima ning sina püha sakrament seletama ." " olema nõnda ," kostma Lembit oma mõõk vöö külge kinnitama , " kui sina kartma mina sekka tulema , ehkki siin üks sõnamurdja ei leiduma , siis tulema mina ise alla !" ja kutsuma ise oma vend Õnnepäev ja teine vanem , liikuma Lembit koos tema linnusenõlvak alla , et ise ristima laps päästma rahvas edaspidine kiusamine eest , aga samuti ka , et päästma oma poeg Meelis elu . ordurüütel laager tooma aga kaks suur vaat , täitma see vesi ning Lembit pidama esimene laskma ise kastma . kui preester Otu tema parajasti ristivesi pea valama ja Johannes ladina keel evangeelium lugema , olema mõni rüütel linnus läinud ning seal piiskop lipp püsti ajama . see tõusma aga seal jällegi tüli ning piiskop lipp , mis olema värvima lapsuke süli hoidev Püha Neitsi kujutis , tõukama ümber . uuesti tõstma lipuvarras , kuid samas ajama see jällegi maha , sest rahvas ei sallima , et kristlane jumalus kujutis lipp see linnus olema tooma . kui parajasti Lembit ja teine abimees " õnnistama " vesi kastma ning see rist suudlema sundima , tormama kõik orduvend rüsinal linnusevärav sisse , ajama sealt kõik mees , naine ja laps välja ning hakkama siis koledalt rüüstama . tema võtma ära kogu rahvas hobune ja karielajas , ajama see kõik oma leer , et ära minema kaasa viima . peale see võtma tema aga linnus ka kogu vili , mis tema kaasa viima ei suutma , ja põletama see tuhk , nii et rahvas pidama ainult kibe näljasurm vara jääma . kogu hõbe , ehe ja riidekangas - kõik , mis aga olema vähegi väärtus , riisuma nüüd ära ega hoolima andma lubadus , et tema ei tahtma muu miski , kui et rahvas laskma ise ristima . " kas säärane olema siis sina petlik lubadus !" hüüdma Lembit kõik see nägema kibe . " Lembit , ära nurisema ," ütlema tema preester Otu , " nüüd , mil sina olema mina ristimine armuking saama , olema kogu see vara üpris tühine , mis mina sõjamees oma vaev tasuma siit võtma ." " ei , sina eksima , preester , rahvas olema riisuma kogu vara ning võetud isegi viimane suutäis leib !" " oh , Lembit , see olema ju vana komme , et saak kuuluma võitja ." " Kui mina ei olema võidetud , vaid mina olema ainult nõus laskma ise ristima ." ordupreester , tundma , et tema ei suutma Lembit selge sõna õige vastus andma ning jääma seega tema vaidlema kimpu , ruttama nüüd ka ülejäänud rahvas ristima . et see veetoober vähesus tõttu olema võtma üpris palju aeg , leppima tema ainult see , et piserdama vesi kogu rahvas ja pomisema arusaamatu ladinakeelne palvesõna . pärast see minema tema ka üles rüüstama kants , kus pilduma iga paik ristimisvesi ning lugema oma sõna . et rüütel vägi olema saama ümberkaudne küla ja linnus õige rikkalik saak , siis olema tema kärsitult ruttama tagasi kodu , et seal see omavahel jagama . mõni tema olema aga läinud saak pärast juba nüüdsama omavahel tüli , mis ordumeister Volkiin ruttama kohe lõpetama . Lembit poeg Meelis ei andma aga enam tagasi , kuigi tema ema tema pärast üsna haledalt nutma . ordupreester Otu , kes Lembit ja ordumeister vahel tõlk olema , ütlema see kohta nõnda : " et sina ristimine enam ei taganema ning jääma mina alati ustav , siis võtma sina poeg pant ning viima tema Riia ." " aga millal võima mina tema siis tagasi saama " " oh , Lembit , tagasi ei saama sina tema enam kunagi , sest mina kasvatama tema preester ." " kuidas , mina poeg tahtma tegema preester ? ei , tema pidama saama sõdur , see olema tema elu andma ning sedamööda tema õpetama !" " Lembit , sina silm ei olema paganlik kaema alt veelgi lahti saama !" hüüdma seepeale preester Otu vihaselt ja tõstma manitsema käsi . " kas sina , pime , ei teadma siis , et meelepärasem olema teenima jumal kui rahvas !" " Jumal olema juba küllalt saama , rahvas pidama aga rahvas pärisosa jääma ," ütlema Lembit . " vaatama ise , preester , siinsamas seisma mina rahvas , nägema sina , kuidas tema kõik nutma mitte ainuüksi seepärast , et olema tema paljas riisuma , vaid et tema vanem tegema tema ainus poeg röövimine ka otsatu valu !" " Lembit ," lausuma nüüd preester tõsiselt , " kui sina olema olnud ka kaks , kolm või isegi enam poeg , siis ikkagi olema võtma tema sina kõik . et sina aga tema rohkem ei olema , siis olema ka sina kurvastus sellevõrra tühisem ." see olema imelikult keerutama sõna , mis vastu vaidlemine olema lootusetult asjatu . ja seepärast Lembit ei lausuma enam muu , kui et tema lubama oma poeg vähemalt jumal jätma . alles pikk arutlus järel olema ordumeister see nõus . ja siis tooma Meelis mõõgasulane saatel Lembit ja tema naine juurde , et tema jätma tema jumal . nägema oma poeg raudrüütel kinnihoitu , puhkema Meelis ema kibe nutma , kuna aga Lembit lausuma nukralt tema otsa vaatama : " mina poeg , sina viima oma isakodu ära kaugele võõrsile ... ja siis , Meelis , mina poeg , sina õpetama salgama oma isa ja ema !". " ei , isa , sina ei salgama ega unustama mina kunagi !" " Kui ometi olema see nõnda , Meelis , sest see olema tema palju kavalus ." missugune salajane vägi pidama see küll olema , mõtlema Meelis hirm , mis võima tema sundima oma isa ja ema maha salgama . ei , see ei tegema tema mitte kunagi ! Kui kauaks ei andma Meelis oma vanem jumalagajätt mahti , vaid tema kiskuma oma isa ja ema käsi vahelt ning asetama üks koormavanker , mis kõrvale asuma kaks ratsanik , et tema valvama . siis puhuti jällegi pasun , kõlama vali käsuhüüe ning määratu pikk rüütel vägi hakkama kabi plagisema liikuma . nukralt seisma eestlane oma Lehola kants vare ning vaatama pealt , kuidas võõras vägi tema riisuma vara minema minema . kõik nukram olema aga siiski Lembit koos oma naine , kes lohutamine tema olema enam sõna . olema tema poeg tabama pikne või saama tema mõni muu õnnetu komme surm , siis see olema tema vahest leppima meelsamini kui nüüd , mil tema poeg tahtma kasvatama oma sugurahvas tulevane vaenlane . veel üsna kaugelt kajama ordurüütel laul , see rautama hobune samm müdin , vankriratas nagin ja pasun hüüe , kuni see kõik hääbuma tolmupilv ja mets taha . 2. Meelis olema viima Väin jõgi suue püha Nigula mägi ehitama Dünamünde klooster . kõigepealt ristima tema seal kristlane ning andma tema ka uus nimi - Bernhard . Kui see võõras nimi ei tahtma Meelis oma võtma ning tema tõrkuma kuulama , kui tema see kutsuma . " nüüd olema sina nimi Bernhard ja see jääma nõnda ," ütlema tema munk Matteus , kes olema määrama tema ja teine temataoline poisike õpetaja . " ei , mina nimi olema Meelis , nagu mina isa olema see tahtma !" " Meelis olema ju paganlik nimi , mis iga ristiinimene pidama häbenema . ja seepärast ristima sina Bernhard !" " mina kodumaa olema keegi säärane veider nimi !" nõnda püüdma Meelis iga päev säärane vägivaldne nimemuutus vastu võitlema , kuid alati lõppema see see , et munk võtma vöö vahelt vitsakimp ning peksma tema . Meelis ja kümmekond teine temavanus poisike , kes kõik olema Eestimaa kokku korjama ning vägisi siia kloostrimüür vahele tooma , pidama varahommik kuni hilisõhtu vitsasundus all õppima see võõras ladina keel , palvetamine ja kirikulaul . see tegema tema kõik üks poolpime kloostrikamber kivine põrand istuma . munk õpetaja Matteus ütlema võõras sõna ette , mis poisike pidama järjest kordama , kuni see lõpuks pea jääma . aga samuti õpetama tema ka kirjatäht ja pärast kokku veerima üksik kirjapandud sõna . kõik see tegema Meelis suur usinus ja hool , sest tema olema terane poiss ning kõik jääma tema üsna kergesti meel . see märkama tema õpetaja , kes tihti lausuma nõnda : " Bernhard , sina usinus kandma juba nüüd hea vili ." " mina ei olema Bernhard , vaid mina nimi olema Meelis ." " ära võtma see paganlik nimi oma suu !" hüüdma seepeale Matteus ja muutuma uuesti vihane . " see nimi andma mina isa , ja seepärast tahtma mina see au ise pidama ." " unustama ära oma isa ja ema , sina ei olema see enam , vaid nüüdne peale olema sina klooster laps , tema hoidma sina , katma ja toitma . sülitama oma isa ja ema mälestus , sest tema olema ju oma tegu poolest praegu veel pagan !" " ei , Matteus , pühakiri , mis lugem sina ise olema mina õpetama , lausuma nõnda : austama oma isa ja ema , et sina elupäev saama pikk seal maa , mis Jehoova sina andma ." seejuures olema Meelis sõna selge ning hääl julgema , kui tema nõnda ütlema . isegi see vastus olema nõnda paras , et Matteus pidama tükk aeg mõtlema , enne kui tema lausuma : " Bernhard , sina ei tohtima mitte vaidlema , vaid pidama sõna kuulama ning käsk järgi elama , muidu aga saama rohkem vits kui leib !" nõnda kasvatama Meelis ja teine temataoline eesti rahvas poeg vali kloostrisundus all , et tema suur kasvama hakkama omakorda rahvas sõnakuulmine manitsema . Kui raske olema kasvatama hundikutsikas utetall , ja sama lugu olema ka Meelis , kes ainult ootama ja varitsema paras aeg , et klooster põgenema pääsema . Dünamünde kloostrivend ei hoolima see , et vali käsk ja vitsasundus all ei saama keegi tark õpetama . vähem süütegu pärast peksma tema oma noor kasvandik halastamatult , olema see eksimine kuitahes tühine . iga laupäev tõmbama aga peksupink välja , kiskuma poisike see siruli ning materdama tema kord kõik - see , kes olema miski süüdi , see asi pärast , süütu aga tulevane eksimus pärast . pärast see panema tema põlvitama kivikõva hernes , ilma et tema olema tohtima kas või korraks liigatama . Kui üks kasu võima säärane vali kasvatus ometi olema - poiss karastuma ning muutuma sitke . tulema kevad , nagu tema Väin ääres alati õige varakult saabuma . 1215. aasta kevad tulema aga eriti varakult ning tema olema täis ilu ja lahkus , toomingas toredus ja metsalill lõhn . avar aas olema täis rohelus ja iga paik olema kuulma ööbik laul . isegi oja ja jõgi kohin ei suutma summutama rändlind ergas vidin ning kilge , mis kogu laotusealune täis olema . inimene hingama vabamalt , kõndima kergelt , naeratama ja olema lahke ning lõbus . Kui Dünamünde kloostrikong suletud Meelis ja teine tema kaaslane , kes enne olema priske punapõseline poisike , olema muutuma nüüd kõhn olend . tema olema järel ainult luu ja nahk . isegi hingamine muutuma tema korisev ja veri aina kahanema , sest tema toitma ainult kasin läätseleem ega lastud kong kunagi välja värske õhk hingama . tema köhima päev ja rögisema öösi ning magama üsna vähe . ja juba näima , nagu olema see noor poiss mõistusk segane minema . siis aga , toosama ilus kevad , juhtuma lugu , mis see otsekui uni üles virgutama : üsna ootamatult hakkama helisema kloostrikirik suur tornikell , mis ainult tulekahju ja muu häda korral helisema panema . Väin jõgi suue , mis lähedus asuma klooster , ilmuma äkki saarlane laevastik . kõik see laev , pisike ja suur , olema ühtekokku nõnda palju , et meri tema ümberringi aina mustendama ja kihama . ja see , mis tema nüüd ette võtma , täitma munk süda ärarääkimata hirm : kaasatoodud vana laev , paat ja parv laduma tema raske kivimürakas täis ning hakkama see jõepõhi uputama , et see kinniummistunud paik enam üks laev ei suutma läbi sõitma . see olema üks saarlane sõjakavalus , et see tee jõgi ülemjooks asuv Riia linn ja kauge Saksamaa vaheline laevasõit seisma panema . osa saarlane väiksem laev purjetama aga nüüdsama mööda jõgi ülespoole , et minema kimbutama Riia linn , kuhu mõõgaordu rüütel olema ise suurem pesapaik looma . sealt käima tema sooritama sõjaretk nii liivlane kui ka eestlane maa . kui see lugu juhtuma , õpetama munk Matteus parajasti poisike kirikulaul , mis tahtma rõõmustama piiskop Albert , kes tagasipöördumine Saksamaa pikisilmi ootama . kuule aga nüüd tornikell hädakisa , jätma Matteus oma õpilane sinnapaika ning ruttama välja , arvama , et klooster olema puhkema tulekahju . jääma omapead üksinda , olema poisike kõik see nõnda kohkuma , et tema ei osanud esialgu miski ette võtma . kõige esimene toibuma aga Meelis ning tema ruttama kohe uks välja rõdu , et nägema , mis siis väljas õieti sündima . Kui vaevalt saama tema üle rõduserv alla vaatama , kui tema hüüdma : " oh-hoi , poiss , mis mina nägema , kogu meri ja jõgi olema purjekas täis !" ja tõsi , kui nüüd teine ruttama vaatama , siis nägema tema , et Meelis olema õigus : tore sale kaar laev purjetama jõgepidi üles . kõik tema olema ülespoole painutama käilaots välja voolima , kujutama ise lohe , hobune , hunt ja igasugune muu elukas pea , mis olema enamasti valge irvhammas suu . puri olema aga tuul kumer punsuma otsekui täispuhutud põis , ja see viima tema kiiresti edasi . kõik laevaparras olema ehituma saarlane ümmargune kilp , mis olema härjanahk kaema ja naastutatud vask . see laevaparras küljes ridastikku rippuv kilp tagant paistma aga mees pea , mis katma raud vitsutama nahkmüts . " kes see meresõitja olema , kust tema tulema " pärima poisike ärevalt . " küllap see olema vaenuvägi , egas muidu lööma klooster hädakell ," arvama Meelis . " kuigi olema vaenuvägi , aga kustpoolt tema pidama tulema " " eks sina kuulama see laul , kas sina siis sõna ei tundma " lausuma Meelis , vahtima ise kogu aeg meri poole . ja tõsi , nüüd kuulma ka teine , kuidas mees tuul soikuma hakkama mõla suruma laulma : " Lainte kiigu langedessa , tuul tiib tuisatessa lõhkuma sangar laev vaht vesi vagusida ... ja mõla tõusma ning vajuma , otsekui olema laul tema liigutama , kuna aga vesi vahutama ja kobrutama tema ümber . " see olema ju oma , Meelis , oma , otsekui ema suu tulema sõna !" hüüdma poisike ning tema kahvatu põsk tekkima rõõmupuna , sest pikk aeg tagant kuulma tema jällegi armas emakeel kõla . sama aeg kõmisema ja kõlisema aga klooster tornikell ühtsoodu edasi : " pimm-põmm , pimm-põmm ," nagu olema tema tahtma kogu maailm karjuma : " oh häda , häda , suur häda ... " Meelis , mis saama nüüd mina ? kas tema tungima ka klooster " pärima nüüd üks kui teine , otsekui olema Meelis võima see küsimus õigesti kostma . Kui tihti juhtuma nõnda , et see , kes ärevus sattuma , uskuma ikka julgem sõna , ja nõnda olema nüüd lugu ka Meelis . tema olema kõik oma kaaslane rahulikum , kuid ühtlasi ka julgem , ja seepärast kostma tema : " uskuma , et sõdalane käima praegu himu Riia linn järele , klooster aga jätma tema kõige viimane , kui tema üldse tahtma siia tulema , sest vaatama , laev ruttama ju kõik mina mööda ." " aga ometi olema mina nüüd võimalus siit kloostrikitsikus pääsema ." " ei teadma , sest ennem juba süütama munk klooster põlema ning saama leek surm , kui et tema vaenuvägi ise elusalt käsi andma ." " see olema tõsi ," kinnitama nüüd teine , " nõnda olema Matteus mina alati rääkima !" " ja siis pidama koos tema tuleleitsak otsa saama , oi , see olema kole !" " poiss , aeg olema põgenema !" ütlema Meelis . " põgenema , aga kuidas ... värav olema ju kindel !" " see mõtlema mina kogu aeg ja vahtima ringi ," lausuma Meelis . " iga paik olema tara mina üleronimine kõrge ." " siis , tähendama , et pidama kõrbema koos munk ... ja poiss seast kuulduma koguni allasurutud nutt . " vaatama , velg , nägema see toomingas seal kloostriaed ," ütlema nüüd Meelis käsi välja sirutama . " kui suutma aed hiilima ja seal toomingas otsa ronima , siis olema see niisama hea , kui olema ronima üle tara , sest toomingas oks ulatuma see ... mõeldud ja tegema . ei enam hakatud pikalt aru pidama , vaid terve poiss trobikond hiilima trepp alla ning jooksma siis kloostriaed . mõni muu rahulikum aeg olema tema kohe märgatud ning kinni võetud , kuid nüüd , millal kõik munk eesots oma abt ehk kloostriülem olema suur ristikäigu-ruum koos , olema õues üks nägija . väledalt nagu orav ronima nüüd poisike mööda toomingatüvi ülespoole , et pääsema klooster piirav tara serv ja sealt siis teine poole alla laskuma . Kui vaevalt olema tema üks saama üles ronima , kui tagantpoolt kostma väravavaht kare hääl : " kuhu sina , poisike , oma aru ronima !" enam ei olnud ümbervaatamine mahti . kes saama , see hüppama otsemaid puu alla , mõni nikastama seejuures jala . ja nõnda pääsema poiss ainult pool , kuna aga ülejäänu jääma kära peale väljarutanud munk nuhtlemine käsi . et põgenemine eest võima tema kas või surnu peksma , siis hakkama klooster väljapääsenud eesots Meelis kiiresti jooksma , sest tema selg taga suurenema kisa . vana Matteus olema upitama ise üles tara serv ning karjuma sealt rusikas viibutama : " kus ... kuhu sina , paharetipoeg , mina jooksma " olema nüüd saarlane jõgi olnud , siis olema tema järele rutatud ning tema kinni võetud . Kui munk , olema nüüd isegi hirm , ei söandama oma pesapaik välja tulema . ja nii pääsema Meelis koos viis kaaslane põgenema . tema olema küll kahju oma kimpu jääma kaaslane , kes võima haledalt piitsutama hakkama , kuid olema parata . aga ka põgeneja teekond olema kerge , sest kogu aeg tulema tema jooksma läbi tuiskliiv , ja pealegi veel kasin ihuramm ja väljaväänatud jalg . Kui ometi rühkima edasi eemalt paistev männimets poole , et sealtkaudu alla jõgi pöörduma . ühtepuhku pidama Meelis seejuures teine ergutama , lausuma nõnda : " edasi , velg , edasi , vabadus olema ju kõige armsam !" ja tema ise jooksma kogu hing , sest kui kergesti ei võima tagaajaja siiski järele tulema . kuigi kesine läätseleem , mis see klooster toitma , olema kahandama poiss ramm , ja kitsas pime kong elamine olema tegema tema meel mitmeti tönts , tärkama tema nüüd ometi isa pärima sitkus . ja see olema veel see nägematu jõud , mis tema nüüd vabadus ikka lähemale viis . lõpuks jääma ka männimets tema seljataha ning tema jõudma jõekallas , kuhu parajasti olema tõmbama üks saarlane laev . meresõitja olema see maa tulnud ning pidama nüüd omavahel nõu . laevapuri olema alla lastud ning see lotendama ja plagisema tuuleiil . nägema äkki mets väljuv poisike , kõik üleni valge linane ürp , pidama saarlane see esialgu Riia kaupmees või mõni muu vaenulik väeleer kuuluv mees poeg . kui aga Meelis kõnelema hakkama ning tema kuulma tema suu omaenese eestikeelne sõna , siis olema tema üllatus üpris suur ning tema võtma see rõõm vastu . " ütlema ise olema Lembit poeg ," lausuma üks pikk saarlane vanem . " teadma Lembit , tema ei jääma kodu , vaid , raputama võõras ike turi , olema tema just nüüdsama tungima läbi Idumea Autine kants alla . aga võib-olla olema tema juba seal ning nuhtlema vaenlane . Kui ütlema , poiss , kuidas sina siis äkki siia võõras maa sattuma " nüüd jutustama Meelis saarlane kõigest , mis tema varem olema juhtuma ning kuidas tema klooster tooma . " aga ometi ei saama mina sina praegu oma kodu tagasi viima ," ütlema pikk saarlane pea raputama , " sest praegu olema käima sõda ." " olema rõõmus , kui võtma mina oma laev , sest meelsam olema elama oma juures kui võõras ike all ," ütlema Meelis . " küllap pärast , kui sõjasõit olema lõppema , purjetama ükskord ka kodu ." säärane sõna meeldima tubli saarlane üle kõige , tema kiitma poiss ning andma tema sealsamas oma vöörkott odraleib ja keedetud härjaliha . poiss sööma ning olema ülirõõmus see imelik pääsemine üle . sama aeg kui osa saarlane laev jõesuu kivi täitma , olema teine Riia alla minema jõekäär taha kaduma . see ülesanne olema muu , kui et tema riiglane õrritama meelitama tema oma kindel kants tagant välja ning ahvatlema tulema jõesuue . seal lööma ka ülejäänud laevavägi taplus sekka ning saarlane võit olema kindel . ja seepärast ootama nüüd pikisilmi , millal esimene laevavägi koos vaenlane tagasi jõudma . et aga Riia olema jõesuue vähemalt kaks penikoorem maa , siis enne varahommik ei võima see pära+lejõudmine lootma . meresõitja laager lõkketuli ääres istuma jääma poisike väsimus õige peatselt magama . tema katma loomanahk ning tema magama kägaras üksteise kõrval kuni hommik , millal tema äratama huikav sarveheli . kui Meelis oma silm avama ning loomanahk alt välja pugema , nägema tema , et mees ümberringi jooksma , hüüdma ja kiskuma laev puri üles . " tulema , tulema juba !" hõikama . ja tõesti , nüüd märkama Meelis , kuidas läbi hommikune jõeudu hakkama paistma lähenema purjekas ning kõlama aerutaja mehine laul : " meene jõud sõudemaie , jõgesida jälgimaie , meresida mängimaie , kaljusida kündemaie , suur saar sahkamaie , meri äär äigamaie ... nobedasti asuma laev , mis see kasin kevadine öö olema veetma kallas . puri kiskuma üles ning laev hakkama mast ja raapuu nagisema liikuma . peatselt ühinema mõlema saarlane laevavägi , ning siis kuulma tagasipöörduja , et riiglane laev olema tema kannul . Kui peale see tulema piki jõekallas ka suur rüütlivägi . kõik tema olema nüüd tige taplus järele ning vihane õrritamine pärast . kui nüüd Meelis laevaparras edasi vahtima , siis udu üles kerkima hakkama tema nägema vaenulik laev , mis pool puri aeglaselt lähenema . see olema hoopis kõrgem parras kui saarlane oma . aga samuti nägema tema kallas mööda lähenev rüütel hobuvägi , mis rautama kabi alt kerkima tolmupilv . kõik tema tulema värviline lipp lehv , toru puhuma , hobune hirnuma ja raud kolisema julgelt edasi , ise kogu aeg laulma oma lahingulaul . taplus näima tulema äge , sest vaenuvägi olema kõik jõekallas kubinal täis . Kui mehine saarlane ei lööma see kohkuma , vaid , asetama oma laev kiilrida , jääma tema suur kannatlikkus ootama , et paras aeg otsekui rahehoog peale tormama ning kõige esmalt vaenulik laevavägi lööma . kui nüüd jõeaur tagant nähtavale tulnud riiglane laev üsna lähedale jõudma , võima Meelis märkama see parras tagant vahtiv mees . kõik tema olema viskevalmis oda ja kõver heitekonks käsi , et tema abil saarlane laev oma laev külge kinni haakima . saarlane laev , mis seisma langetama puri üksteise taga kiilrida , laskma vaenulik laev ise mööda purjetama , ning siis üsna paras aeg pöörama oma nina vastu see külg . kuulduma küll tasane ragin , kuid üks laevaparras ei murduma , sest ka riiglane laev olema tugev tammeplank ehitama . et aga riiglane laev olema hoopis kõrgem parras kui saarlane oma , siis olema saarlane üsna raske tema peale ronima . küll aga kargama mitu rüütel ja raudhame Riia kaupmees ise oma laev saarlane sekka alla . Kui see olema tema lausa hukatus , sest saarlane võtma tema otsekohe õnn . Kui riiglane olema varu ka oma sõjakavalus , mis tema nüüdsama tarvitama hakkama : peaaegu iga see laev mast pikk põikpuu küljes rippuma põlema süüdatud tõrvatünn . kui aga mõni madalam saarlane laev juhtuma see tünn alla sattuma , siis pillama see tema peale . üks kord õnnestuma sakslane säärane sõjakavalus ülihästi ning saarlane laev minema otsekohe nagu tõrvalont põlema , kuna aga mees pidama jõgi kargamine päästma oma elu . Kui teistkordne katsetamine ei olnud see enam mingi tagajärg , sest saarlane põiklema oma laev nobedasti kõrvale ning leegitsema tõrvatünn kukkuma üksteise järel sulpsatama vesi ning kustuma . et rippuv ning leegitsev tõrvatünn olema saarlane kaugele nägema ning tema teadma ise tema eest kõrvale hoidma , siis hakkama riiglane seesama komme alla pilduma raske raudkivimürakas . vali raksatus saarlane laev kukkuma purustama see kivimürakas tema põhi alt ning uputama tema sinnasamasse paik . vaenulik laev muutuma pöörane sõjakisa kordkord ikka valjem , kuna raudnool , kivi ja leegitsev savipott , mis üksteise ägedasti pilduma , lendama vihisema üks laev teine . ka see laev , mis Meelis koos oma kaaslane asuma , olema sattuma võitlusmöll . teine temavanune poisike olema kõik see ammu juba ära kohkuma ning pugema kas või sõudja istepink alla peit , kuid Meelis ei tegema see mitte , sest tema olema ikkagi sõdalane vanem poeg , kes hirm võima olema ainult häbi . ja nüüd , kui tema seal laevaparras keset undav kivi sada seisma , astuma pikk saarlane tema juurde ning omaenese käsi tema kõrvale tõmbama ütlema nõnda : " tulema , Lembit poeg , seisma siin see mast vari , kus üks vaenlane kivi ei võima sina tabama ." Meelis pidama nüüd sõna kuulama , sest tema olema ju ikkagi poisike , kes ei tohtima täismees , pealegi veel laevavanem tahtmine vastu tõrkuma . Kui ometi ei suutma tema kuigi kauaks mast vari jääma , sest lähenev vaenlane laev meelitama tema sealt uuesti välja . vaenlane laev parras seisma aga tihedalt ja paksult mees , kes kõik karjuma mõõk ja kirves viibutama : " Slaa , slaa !" " Viru , virutama !" karjuma omakorda saarlane , ning tema kirvehoop lajatama vastu vaenulik laev külge , mis tammeplank aga kirves otsekui kivi küljest tagasi põrkama . vahepeal tõusma tuul ning viima vaenulik laev üksteise lahku , kuna vastastikune sõjakisa kaugenema jälle . seejuures olema aga saarlane küllaltki tegemine , et tuul ei tõukama tema laev jõgi parempoolne kallas , kus suur rüütlivägi näima tema lausa ootama , tilluke lipuke ehituma oda torkevalm õieli ees . laev , mis Meelis asuma , liikuma aga kindlakäeline vana tüürimees juhtimine otse edasi . kogu aeg nagisema ja kiunuma pikk tüüripuu tema sooniline käsi , oigama aga siis üsna valjusti , kui vana saarlane tema äge tuuleiil kogu oma rind peale suruma . ümberringi kobrutama ja vahutama jõgi , kui kivi , viskeoda ja süütepoti suur kaarlend tegema vesi langema või siis jällegi mõla tema kündma . kisa ja lärm panema aga õhk värisema , mis omakorda suurendama Dünamünde klooster tornikell , mis vahetpidamata ning kogu aeg aina taguma . Kui ka saarlane olema varu oma sõjakavalus . tähtsaim tema olema muidugi ujuv tuli , mis tema aga seekord ei saama kasutama , olema sundima sõdima vastuvoolu , kusjuures jõevool olema tooma ujuv tulema tema ise kael . teine oma oskus võtma tema aga kohe tarvitus ning see olema tema ka märgatav kasu . see olema rammimine . saarlane olema kaasas pool tosin pikk kitsas rammimispaat , mis korraga võima kuus tubli sõudja ära mahtuma . see paat olema kerge liikuma , kuid nina olema tema tugevasti rautama ning terav , mis vesi all ulatuma kaugele ette . kui mõni see paat juhtuma vaenlane laev täis hoog otsa ujuma , siis rammima tema oma nina see külg suur auk , kust vesi võima kohisema sisse voolama . üks säärane sõudepaat vabastama ka see laev küljest , mis juhatama pikk saarlane . tema olema esimene , kes see kargama , kuna viis mees järgnema tema . nägema see nüüd säärane pealtnäha üsna tühine paat suur laev vastu sõudev , ruttama Meelis laev parras ning hüüdma sealt pikk Saaremaa sõdalane : " onuke , kuhu sina mina jätma " " ootama , poiss , küllap tulema peagi tagasi ," kostma laevavanem , vajutama oma härjanahkne ning raudrumm kanditud müts veel sügavamini pea . ja siis vajuma tema kõik korraga mõla ning sõudepaat lendama otsekui kaaren lähenev vaenlane laev vastu . see olema suur ja pealtnäha kohmakas laev , tema tõrvama kere olema jäme nagu täissöödetud magu , kuna tema puri lotendama kaks poole nagu tokerduma vares tiib . osavasti põiklema sõudepaat tema nina eest kõrvale , tegema tore kaar ümber tema pära ning kihutama siis täis hoog tema külg peale . kostma vali raksatus ning raudne ramm tungima tema kere , lööma sinna päratu suur auk , kust vesi hakkama kohisema sisse voolama . tõste nüüd oma mõla vesi ning suruma see vastu vaenulik laev külge , tõukama saarlane oma paat puru+ksrammitud laev eemale ning hakkama röövlind komme teine laev jaht pidama . isegi Meelis olema nüüd päris rõõm nägema , kuidas tema oma suguvend see pisike sõudepaat vaenulik kristlane laevamürakas kimbutama , ilma et see olema suutma tema kuigi suur häda tegema . kui aga üks säärane paat liiga tugevasti ramm vaenlane laev külge kinni jääma ning kõik tema sees olija kivi surnud pilduma , ei kohutama see teine , vaid tema hõikama täis kõri : " edasi , mees , kinnitama ise vaprus , viima sõjakuulsus Sõrve !" üks esimene rammima laev olema juba ülemääraselt vesi täis läinud ning käänduma suur kohin küljeli , kusjuures tema lahtine puri lööma laksuma vastu vesi . uppumisoht nägema kargama nüüd rüütel üle parras vesi , et ise ujumine päästma . Kui see olema tema armetu lootus , sest raudrüü viima tema õige peagi põhi , ilma et taplus ägedus keegi olema mahti olnud tema päästma hakkama . Kui see olema keegi tahtmine , sest tookord olema sõda halastamatu ja karm , nagu tema olema peaaegu alati . lõpuks olema aga saarlane suutma kõik oma laadima viima ülespoole vool , kuna riiglane oma ikka allapoole triivima . ja juba näima , et tema paratamatult jooksma jõesuue saarlane ehitama kari . keset see tekkima pisuke lahinguvaheaeg laskma saarlane laevavägi vanem lööma oma laevamast küljes rippuv kell , mis tema üks sõjakäik Rootsimaa rannalinn olema kaasa tooma . kuigi palju olema nüüd taplusetuhin kinni , tõmbuma tema aga kohe see kuulma tagasi , sest saarlane seas valitsema ikka ja alati vana austama komme , et peavanem tahtmine tulema kõige esmalt täitma . ning nõnda tulema nüüd palju üsna kasulik lahing pooleli jätma ja riiglane hingetõmbamine mahti andma . saarlane peavanem Huldo katkestama aga lahing ainult see , et hakkama vaenlane kimbutama ujuv tuli . see laskma nüüd laev varem valmis ehitama parv vesi ning valama see paksult tõrv üle . kui kõik see olema varem kätteõpitud oskus üsna nobedasti sündima , siis süütama see parv põlema , raiuma tema kinnitusköis katki ning laskma tema pärivett alla otse vaenuline laevavägi vastu ujuma . vaik ja tõrv , mis tema parv nüüd suur hoog põlema , tekitama ühtlasi ka määratu palju suits , mis kõrge sammas taevas poole kerkima , matma kõik kallas ja vaenlane laev ise alla . ning algul olema enam nägema muu kui jõgi leegitsev tuli ja tume toss , mis isegi omama üksteise silm eest varjama . ainult ähmaselt paistma laevapuri läbi see suitsuloor , kust tema aeg-ajalt ilmuma ja samas jällegi kaduma . " pagan süütama mina laev põlema !" karjuma nüüd riiglane lähenev tuli märkama ning hakkama oma laev kiiresti kallas poole ajama . et tema olema aga palju ning kõik tema asuma üsna tihedasti kobar koos , siis vajuma tema raginal üksteise otsa . et aga tagumine laev ei olnud enam kuhugi minema , kui tema ei tahtma jõesuue uputama kivihunnik lausa puruks jooksma , siis pidama tema ootama jääma , kuni esimene olema jõudma kallas . põlev parv ujuma aga oma õudne tuli tema ikka lähemale ning juba hakkama paar laev tõrvama külg põlema . tuli roomama aga õige kiiresti mööda tõrvaköis ikka ülespoole ning peatselt olema ka tema puri üleni leek . sõjamees pilduma nüüd kõige suurem häda olema oma sõjariist üle parras , heitma ise raudhame selg ning katsuma ujumine päästma oma hing . laev mast leegitsema aga otsekui küünal ning langema siis suur mürin alla , nii et tulesäde laiali lendama . " Issand Jumal , heitma arm , miks olema sina mina maha jätma !" karjuma nüüd riiglane kõige suurem häda olema , kuna aga see , kes olema oma laev õnnelikult kallas jõudma , tõotama saarlane kõige see häda eest rängalt tasuma . pikkamisi hakkama leegitsev tuleparv see mööduma ning ujuma nüüd lahtine ulgumeri , kus laine tema kiigutama ning iga ilmakaar poole laiali kandma . ehkki sakslane laev olema õige mitu otsa saama , olema tema küllaltki veel järel . Kui kõik tema asuma kallas , kus ka maavägi , olema rind vesi tulnud , püüdma tema tuli eest päästma . kui siis tuli ja suits olema meri laiali valguma , hakkama ka saarlane laev jällegi liikuma . kõik tema ujuma jõesuue poole , et seal vastaskallas minema ühiselt nõu pidama , kuidas vaenuvägi lõplik hoop andma . olema nüüd Riia kristlane olnud pisut vähem , siis vana Huldo olema silmapilk kahelnud tema peale tormama , kuid et riiglane oma hulk poolest olema saarlane üle , siis tulema paratamatult pidama ka kaval nõu . Riiglas ise olema kõik see aga nõnda ära heituma , et tema oma suur hulgast hoolimata ei söandama kallas kaugemale tulema . kui siis saarlane olema kõik oma laev juhtima jõgi vastaskallas , tulema tema seal maa , kuhu kandma ka oma surema , kes laev olema vaenlane nool ja kivi läbi otsa saama . kõik see ühtekokku olema ligemale paar tosin mees . kähku ehitama tema sinna puuriit , mis laduma langema koos kõik see sõjariist ning süütama siis see riit põlema . kui ragisev leek üles taevas poole tõusma , hakkama kõik sõdalane laulma kaeblik itkulaul , et see oma lahkuma kaaslane au manala saatma . sama aeg seisma Meelis laevaparras ning vahtima suur uudishimu ulgumeri , mis täis avarus tema nüüd alles esmakordselt nägema . tema vaatama , kuidas vahune lainehari suur kaugus kohisema lähenema ning rannavesi kaduma . tema vahtima sinav kaugus , kust märkama äkki lähenev laevapuri . ehkki kallas laulma parajasti kurb itkulaul , hakkama nüüd Meelis see hoolimata hüüdma , et kaks päratu suur laev olema meri tulema . tema teadma küll , et itkulaul olema tõsine toiming , mis segama ei tohtima , sest siis ei leidma manalamees iialgi rahu , kuid tema hüüdma ometi . tema otsekui aimama tema lähenev laev saarlane halb , mis kinnitama juba ainuüksi see , et riiglane hakkama tema nägema hõiskama : " tänu Issand , tänu neitsi Maarja , see laev tulema ju Oldenburg krahv ja piiskop vend - Rotmar ja Teoderik ! tema tulema koos suur ristisõitja vägi , mina olema päästma !" ja riiglane langema suur rõõm pärast üksteise kael . " uus vaenuvägi olema tulema !" hüüdma siis Meelis viimne häda kallas poole , kus mees olema juba lõpetama itkulaul . nüüd jooksma saarlane oma laev . ja kui siis tema peavanem Huldo meri lähenev laev nägema , hüüdma tema oma mees : " see poiss olema rääkima tõsi , sealt lähenema tõesti kaks suur ja raskelt rüütlivägi koormama koge ." see aeg kui saarlane laev puri alla seadma , hakkama ka riiglane vastaskallas ise liigutama , kuna aga ristisõitja koormama vaenulik laev lähenema kiiresti jõesuue , et sulgema sealt saarlane väljapääsutee . et mõlema vaenuvägi seisma teine teine pool jõgi otse merekallas , siis Saksamaa saabuv laev ei teadma esialgu , kumb pool nüüd oma asuma . küll vahtima nii Oldenburg krahv Borhard von Wildeshausen kui ka Liivimaa piiskop vend Rotmar ja Teoderik ülalt laevatorn kallas asuja , kuid suur vahemaa tõttu ei suutma tema silm õigesti seletama . ja siis , umbropsu pidama Riia sakslane vaenulik saarlane , pöörama tema oma laevanina see kallas poole . säärane ristisõitja eksitus olema saarlane aina kasu . tema lootma nüüd üsna kerge vaev see raudrüütel täiskuhjatud suur laev mööda pääsema see nägema tõstma aga vastaskallas asuma Riia sakslane - nii rüütel kui ka kaupmees - pöör kisa . Kui vahemaa olema siiski veel nõnda suur , et laev olija ei suutma kallas inimene hääl kuulma . viimne häda köitma nüüd riiglane üks oma lahingulipp õige pikk ritv otsa ning andma see lehvitama laev märk . ja alles siis suutma maa saabuma ristisõitja oma ja vaenlane vahel vahe tegema . tema pöörama oma suur sõjalaev otsemaid saarlane poole ning tõttama otsekui vihane kaaren paisutama puri tema peale . vahepeal olema aga kõik saarlane jõudma oma laev asuma ning tema olema parajasti sõudma ise ehitama kari ja pulvärk vahelt läbi ulgumeri , kus nüüd kaks päratu suur ristisõdija laev tahtma tema tee kinni panema . see nägema võtma ka riiglane uuesti süda otsekui noor koerakutsikas , kui see nägema kangem ise abi tulema , ja ruttama saarlane tagant järele . kõik tema rüütel , kes laev enam ära ei mahtuma , jääma aga kallas vahtima , et kuidas kogu see lugu lõppema ning saarlane see silm all otsa saama . nägema nüüd nii ees kui ka taga vaenulik laev , ei jääma saarlane enam muu kui katsuma rutuline põgenemine pääsema . ja seepärast ei liikuma tema mitte suur trobikond hunnik koos , vaid , pääsema kari vahelt läbi , pudenema kõik iga ilmakaar poole laiali . see komme olema ristisõitja suur koge raske kõik see vilgas laev kinni püüdma , kuid mõni tema jääma ometi see käsi . laev , mis asuma Lembit poeg Meelis , olema üks viimane , mis kari vahelt läbi pääsema . ja seepärast olema kaks riiglane laev üsna tihedasti tema kannul . küll tõstma saarlane kõik oma puri üles ning suruma üsna tugevasti mõla , kuid ometi näima kõik see vähe kasu olema , sest ristisõdija koge olema parajasti pöörduma tema vastu . ja Meelis , kes kõik see reeling najatama pealt vaatama , hakkama nüüd aru saama , et tema pidama jällegi kristlane meelevald alla sattuma . tema nägema , kuidas vaenulik laev püüdma tema iga külg ümber piirama , kuna üks tema püsima otsekui kull kogu aeg kannul . juba heitma ülalt koge lagi oda alla , aga samuti lennutama sealt ka terav nool , mis laksuma lööma vastu laev külge ja tabama sõudja . üks punane suletutt nool minema Meelis silmnägu eest vihisema mööda ja lööma laksuma laevamast . ümberringi kuulduma aga meeletu kisa ja oie . ainult üks poolt olema veel kitsas veeväli lahti , ja sinna nüüd siirduma kimpuaetud saarlane laev . tüürimees rõhuma kogu oma rind tüüripuu ning nagisema pöörama laev oma nina lõuna . pikk laevavanem , kes silmnägu olema rõuged pisut rikkuma , hüüdma aga käsi tõstma ja langetama sõudja ergutus : " Äi , äi , äi ... ühtlaselt tõusma ja vajuma mõla , kündma vesi vaguma . mees käelihas olema pingutus punnis , mõla kiunuma ja oigama , tuul paisutama puri ja saarlane väikelaev lendama vaenlane rõngas läbi . tema ujuma otsekui puur pääsema lind edasi vabadus poole . ikka enam ja enam kaugenema Kuramaa rand , seljataha jääma vaenulik laev . aga ka omama olema enam kuigi palju nägema , sest kõik tema olema otsekui ärahirmutatud linnuparv kihutama iga ilmakaar suunas laiali ning kaduma üksteise järel silmapiir taha . tõsi , õnnelik juhus läbi olema kristlane kord läinud saarlane oma rannavesi eemale peletama , kuid see eest olema tema pidama ka suur kahju kandma ." 3. lõpuks ometi olema Lembit poeg Meelis Dünamünde klooster vangistus saarlane abi pääsema . Kui see pääsemine ei viima tema oma kodumaa põrmugi lähemale , vaid hoopis lai ulgumeri , kus tema laevake nüüd tagaajamine kartus ristlema . ja nii ei võima Meelis üldse teadma , kus tema parajasti viibima . vahepeal olema saabuma õhtu , siis öö , kuna aga taevas kattuma paks pilv , mis ei laskma nägema üks sirav täht . seega olema saarlane võimalik valima sõidusiht , et oma kodurand jõudma . kõik lisa tõusma meri torm , mis kord-korralt valjenema , kuna aga laine pilduma ja vintsutama laev , mis olema jääma veel pisut enam kui paarkümmend mees - kõik teine olema taplus otsa saama . peale muu hakkama mees vaevama ka janu , sest kõik veevaat olema juba tühi jooma . torm aga ulguma ja vinguma ümberringi ning kihutama saarlane laev omapead edasi , kuigi kõik laevapuri tõmbama alla . laine tõusma ja lööma laksuma üle parras , nii et kuskil olema enam kuiv koht . saarlane olema kõik see igapäevane lugu , kuid Meelis ja tema paar ala+lejäänud poisike kaaslane lõdisema külm pärast . peale Meelis panema tema nüüd hirmunult käsi risti ning palvetama klooster päheõpitud sõna vaikselt endamisi . säärane võõrkeelne sõna pomin ning Riia kristlane komme pahandama aga saarlane meresõitja nõnda hullusti , et tema tahtma hakkama poisike üle parras meri pilduma . poisike katkestama oma päheõpitud palvetamine otsekohe , kuna aga Meelis võtma tema eest kostma , ütlema , et kõik see olema tema mitte saarlane pahandamine tegema . " aga ometi teotama sina see merehaldjas , ning seepärast tema mina nüüd kiusama !" hüüdma laevamees tigedalt . " meri tormama juba enne see , kui tema oma käsi rumalus risti panema ," seletama Meelis julgelt . kes teadma , mis see tüli olema lõppema ning vahest saarlane olema oma hull tahtmine toim tulnud , kuid samas kostma vali raksatus ning murduma mast langema üle parras . mees pidama aga olema nobe , pidama see ühendusköis katki raiuma , et kogu laev ei minema ümber . " mõla , suruma mõla , mees ," karjuma pikk saarlane , " hoidma laevanina vastu laine !" kartma laev hukkumine olema Lembit poeg Meelis köidetud kaks tühi jooma veevaadike vahele , et tema võima uppumissurm pääsema . muidugi sündima see laev käsknik tahe , kes Sakala vanem Lembit olema palju kuulma ning tahtma seega tema nüüd üks heategu tegema . ka teine poisike olema üks kui teine ujuv külg köidetud , et tema laevahukk puhul võima juhtumisi pääsema . ise kohta lausuma aga saarlane , et uppumine olema tema surm . pealegi lootma tema aga siiski , et ka seekord jätma torm see laev terve . ja siis , kui kesköö olema juba ammugi möödas ning kõik laev olija üleni märg , kostma äkki vali raksumine . laevaplank kärisema õmblus lahti ning vesi hakkama pragu sisse tungima . kohe heitma mõla käsi ning mees hakkama kõige suurem usinus oma müts ja saabas vesi välja kühveldama . Kui ometi voolama pragu vesi enam sisse kui see välja kühveldama suutma . ja nii olema uppumissurm ähvardama see kõik . õige peatselt saabuma varakevadine hommik . ka torm hakkama vaibuma , tema ei möiranud enam endine viha ja ägedus , vaid oigama veel tasaselt . siis tulema aga teine häda - vihm hakkama sadama . poisike nutma laev . vana saarlane , olema veekühveldamine täiesti väsima , laskma oma käsi tuimalt longu . vesi olema mees juba puus tõusma ning iga silmapilk võima laev põhi vajuma . eemal kaugus sinetama aga Kuramaa neem , kuhu mees olema lootma jõudma . " kõik välja , muidu viima uppuv laev veekeeris mina põhi !" hüüdma nüüd pikk saarlane , sundima nii mees kui ka poisike üle parras meri kargama . ise tema tulema aga kõige viimane välja ning hakkama samuti rand poole ujuma . kaks tilluke veevaat vahele kinniköidetud Meelis ei suutma pärast ve+ttesattumine miski nägema , sest laine lööma tema pea kohal kokku . ainult aeg-ajalt saama tema mahti hingama , siis mats laine tema jällegi ise alla . vahel pilduma laine tema üles oma vahune hari , paiskama samas aga jällegi alla ning vintsutama tema igati , nii et tema mõistus täielikult kaduma . kui siis Lembit poeg Meelis oma silm uuesti avama , nägema tema ise lamama üks laev sõudja jalg juures . kõik see mees olema üpris karvane nägu ning kõnelema hoopis võõras keelemurrak , mis tema ei suutma sõna aru saama . kus tema viibima ning mis kõik tema olema juhtuma , see ei teadma tema miski . alles üsna pikkamisi hakkama tema meenuma saarlane sõjasõit ja laev hukkumine , mis tema nüüd näima õnnekombel pääsnuma olema . mis aga saama saarlane ja teine kloostrikasvandik , see tema ei teadma praegu miski . kes olema see mees , kes laev tema praegu viibima , mõtlema Meelis sõudja jalg juures laevapõrand lamama . meelsasti olema tema tahtma kõik see tema ise küsima , kuid mees tige ja virilduma nägu tunduma tema lausa kohutav . palju tema olema täis mõõgaarm , mõni silm pistma pea ning mõni olema ihu koguni loomanahk kaema . äkki olema tema Kuramaa mereröövel , mõtlema siis Meelis , meenutama Matteus kunagi kuulma lugu , et Kuramaa rand elutsema tige röövrahvas , kes kunagi keegi arm ei andma Ja otsekui see kartus kinnitus tulema nüüd üks see mees lähemale ning müksama jalg tema vastu külge , ise seejuures miski karjuma , mis aga Meelis ei suutma sõna aru saama . nägema , et poisike tema kärkimine ei vastama , haarama tundmatu Meelis juus kinni ning tõstma tema otsekui kassipoeg üles . nüüd jätma mitu sõudja sõudmine soiku ning hakkama siplev poisike nägema laginal naerma . kurjailmeline mees heitma aga siis Meelis otsekui tühine koerakutsikas tagasi laevapõrand ning käratama mees , kes kohe kahmama jällegi oma mõla pihk ning hakkama see usinamini sõudma . " küllap mina isa ükskord sina kõige see eest käsi tasuma !" hüüdma Meelis nutma puhkema ning pühkima oma pisike rusikas silm pisar . tõsi , Meelis olema tahtma nutma , kuid see olema tema ainult vihapisar , mis tema nüüd tahtmatult silm tungima . kuigi klooster olema kasvatus vali ning seal nuhtlema tihti ilma suurem põhjus , olema see mereröövel siiski veel hullem kui munk . kuulma poisike suu eestikeelne sõna , jääma laev käsknik üllatunult tema otsa vahtima . kuigi tema ise ei mõistma see keel , olema see kõla tema ometi tuttav . ning kutsuma siis üks oma mees lähemale , hakkama tema tema suu kaudu Meelis küsima : " kust maa sina pärit olema " " Sakala ," kostma Meelis uhkelt , " mina isa olema Lehola sõjavanem !" " kuidas võima Lehola sõjavanem poeg Kuramaa rannavesi sattuma , mis " olema alandama ja teotama , ei tahtma Meelis tema mees enam sõna kostma , Kui see kangemini hakkama tema nüüd peale käima ning kastma korraks üle laevaparras vesi . ja nii sundima Meelis kõik ära rääkima . " kui olema Sakala Lembit poeg , siis see kasulikum mina ," ütlema mereröövel käsknik oma kahupea sügama , " sina isa pidama mina suur lunamaks andma - kuuluma järgi olema tema kirst koguni hõbe ." ja siis andma Meelis isegi sööma - tükike odrakarask ja paar äranäritud veise-ribikont . see Kuramaa röövlaev olema see lahtine meri ainuke , vaid see olema siin koguni üksteist laev . ja kõik tema olema nüüd purjetama ja sõudma Rootsimaa rand poole , et sooritama seal üks suurem röövkäik koos linn põletamine ning laastamine , nagu see tookord olema mereröövel harilik komme . ning Lembit poeg Meelis viima nüüd see röövretk vägivaldselt kaasa . 4. otse laevamast ees asetsema tugisammas ehitama lava - see olema kõrgem paik , mis mereröövel käsknik taotsema seisma . vasak käsi toetama puus rippuv mõõk pide , luurama tema kullipilk kogu aeg sinetav kaugus , kust õige peagi pidama Rootsimaa rand paistma hakkama . tema lambanahkne vammus olema pealt kaema rõngashame , mis pidama tema kaitsma mõõgalöök eest , kuna aga keskpaik olema tema vöötama lai nahkne vöö , mis küljes kõlkuma lai kaks tera mõõk . lagipea olema tema peidetud raudne rumm härjanahkne müts , mis serv alt paistma ruske juuksekahl , mis meretuul aeg-ajalt lipendama . mõnikord , kui päike kuskilt pilvesagar tagant välja pugema ning valgus heledam muutuma , tõstma tema parem käsi silm juurde , et see paremini seletama kaugus . Kui ikka veel olema kaugus miski märkama - iga pool olema aina sinine taevas ja meri , mis ümberringi näima ühte sulama . esimene laev taga purjetama kõik teine , tulema pikk kiilrida otsekui hani ühine sirge rodu . kõik see olema määrduma ja paigatud puri peal , mis nüüd olema põis punnis . ja nõnda liikuma see laadima õõts tundmatu rand poole edasi . Meelis , kes nüüd esimene laev asuma võima seal üsna takistamatult ringi vahtima , ei teadma aimama , kuhu see tundmatu teekond tema viima . toibuma esimene jahmatus , hakkama tema siis meenutama saarlane , kes abi tema kloostrikitsikus pääsema . Kui mis saama see pärast , kas üks tema jõudma õnnelikult rand või saama tema kõik meri otsa ? see küsimus olema siin aga üks kostja , sest kõik Kuramaa meresõitja , kes tema ise ümber nägema , olema hoopis kurjailmeline ning kõnelema tema tundmatus keelemurre . ning jällegi pidama Meelis meenutama oma isa ja ema , kes ei võima teadma , kus paik viibima tema poeg ning missugune kiusamine tema pidama kannatama . Kui ise pärast ei tahtma tema nüüd mure tundma , ei tahtma , et see tundma ka tema isa , kes parajasti võima olema suur sõjakäik , nagu tema see olema saarlane kuulma . ja siis üsna äkki silmama tema laotus all lendama linnuparv . Kui mitte ainuüksi Meelis ei nägema nüüd see lind , vaid Kuramaa meresõitja nägema koguni varem , ning kõik tema tõstma siis ühekorraga kisa , et rand pidama olema juba üsna lähedal . kohe seejärel langetama laev mõni puri , et vähendama sõidukiirus ning alles pimedus lähenema rand jõudma , nagu see mereröövel komme olema . eemalt kaugus hakkama juba paistma üksik kaljune saar , mis olema peaaegu lage . tema kasvama ainult sammal ja mõni üksik kidur võsa . osavalt tüürima laev kippar see kaljurahn vahelt läbi , nii et laev ei puudutama kord vastu kari . nüüd aga ei sõidetud enam puri abil edasi , vaid mees suruma ainult mõla . Meelis , kes olema metsa+devaheline lagendik üles võrsuma , vahtima nüüd suur uudishimu see kaljusaar , mis mõni koguni ainus määratu suur kivimürakas kerkima meri . Kui oma toredus hoolimata olema see kalju ka üpris kõle ega tekitama Meelis kuigi suur vaatamisrõõm , sest tema ei haljendama rohi ega võrsuma ka üks vili . ainult kohati katma see rusk ning kuivama sammal . lõpuks sulama see küürakas kivisaar üks , kuna kitsas vesirada looklema tema vahelt läbi . siin ja seal tõusma kaljutipp määratu suur linnuparv lend ning tiirutama kisa ringi , ja alles laev mööduma laskuma tema oma pesapaik tagasi . mis enam laadima edasi liikuma , see vähem jääma kaljune pind , ning lõpuks hakkama üksik paik ka mets paistma . ja siis , kui mets jällegi vähem jääma , silmama Meelis eemalt kaugus paistev üksik kõrge kivitorn . seal , mitte väga kaugel maa süda , olema linn . Kui mis paik ja linn see olema , ei võima Meelis muidugi teadma . laev tõmbama kallas ning köitma kaljurahn ja üksik puutüvi külge kinni . mereröövel käsknik aga , seadma käsi torutaoliselt suu juurde , hakkama oma võõramaine murrak karjuma käsusõna hüüdma . kohe seejärel hakkama mees suur trobikond laev maa kargama . Kui kõik see tegema tema otsekui kätteõpitult üsna vaikselt , teadma , et röövkäik ei sallima enneaegne lärm . kui siis peaaegu kõik mees olema läbi vesi kahlama kallas tulnud , asetus tema mõnikümmend kallas ja esimene laev vahekoht paarikaupa rida . ja tõstma oma tammelaud kokkulöödud kilp õlg , moodustama tema see komme ise elav sild , mis mööda ka käsknik maa tulema . uudishimulikult reeling vari piiluma nägema Meelis , et see mees olema nüüd kallas koguni mitusada . kõik tema olema pikk takune ürp , mis keskpaik olema lai pussakas vöötama . palju see olema pea hoopis katmata , või õigemini , tema katma pikk ning tihe juus . ümber paljas jalasäär olema tema mähitud nahkne rihm , mis ots olema põli kohalt kokku köidetud . mõni tema olema pussakas vahel lai nuga , teine peotäis nool ja vibu riputama kael . käsi olema tema kõik lühike oda ja kärniline viskenui . mis see mees nüüd siin ette võtma ? mõtlema Lembit poeg Meelis ärevus vahtima , ilma et tema kõik see olema suutma aru saama . Kui ühtlasi näima nüüd ka see õel meremees tema hoopis unustama olema . lõpuks saabuma pimedus , millal mereröövel ja kõik vägivald harjuma inimene olema kõige parem tegutsemisaeg . kui tema kõik olema päevavalge tunduma üsna unine , siis see enam muutuma tema nüüd lausa metsloom komme ergas . iga laev jätma ainult paar vanem ja põduram mees valvamine maha , kuna aga kõik teine rand kogunema mees hargnema mitu suur trobikond laiali . ja siis , kui kõik tema üldvanem olema oma abimees poolsosin nõu pidama , hakkama tema videvik paistma linnatorn poole liikuma , kaduma õige peagi pimedus vari . Meelis tundma , et nüüd olema tema põgenemine kõige parajam aeg . Kui ka see pakkuma tema üsna vähe trööst , sest siinne maa ja rahvas olema tundmatu . kuhu tema minema või mis kõnelema , pealegi olema see kuralane siin kuri peal väljas , ja nii võima tema see kilda kuuluv pidama . ent siiski , kui tema piki rand üsna kaugele põgenema , vahest leidma tema siis kuskilt hea inimene juurest mõni varjupaik , mis ometi olema parem kui elu see karm mereröövel seas . astunu mööda laevalagi paar sammuke edasi , tundma Meelis äkki , kuidas tema käeranne kinni haarama . see olema valvur , kõver ja küürakas vanamees , kes mereröövel olema laev maha jätma . ehkki see küürakas olema Meelis peaaegu ühepikkune , olema tema käsi ometi ülisuur jõud . tema suruma Meelis käsi nõnda tugevasti , et poisike pidama valu pärast karjatama . " ai-ai , laskma mina lahti !" küürakas vanamees mõmisema , ajama siis oma karvane suu pärani laiali ning osutama sõrm suu , kus tema puuduma keel . tumm , tumm värdjas olema pandud tema valvama ! mõtlema Meelis kohkuma . Kui kõige enam peletama tema see küürakas silm , mis ööpimedus läikima ning tunduma ilge otsekui rott . läbi irv huul paistma tema aga ainult kaks kihvhammas , mis vahelt tungima välja kohutav hääl . " Õõ , õh-õõ ... ei , tema ei pääsema siit kunagi minema ! mõtlema Meelis hirm ning pühkima lahtine käsi selg higi otsaesine , mis olema külm nagu koolja ihu . siis aga äkki hakkama eemalt kaugelt läbi ööpimedus kostma kellahelin ning kohe seejärel kõmisema veel mitu teine tornikell . ühtlasi kandma tuul lähemale inimene hädakisa ja hüüe , mis kord-korralt üha valjenema . ja õige peagi kerkima vägev tulesammas üles taevas poole , värv seal pilv punane . kirik tornikell taguma aga üksteise võidu , kuulutama iga paik suur õnnetus ja häda , mis Kura mereröövel olema rahulik maa tooma . küürakas laevavalvur laskma nüüd Meelis käeranne lahti ning pöörama kahjurõõmus irvitus oma pilk põlev linn poole . et tema keel olema pärani lõigatud suu , ei suutma tema heameel pärast tegema muu kui ainult metselajas kombel mõmisema . seejuures hakkama tema karglema , käsi vehklema ning heitma ja pilduma ise koguni mitu kord kukerpall . nüüd , ainult nüüd olema võimalus põgenema , mõtlema Lembit poeg Meelis ja tõstma jalg üle laevaparras , ronima see raud kaitseserv . seal aga jääma tema kahtlema peatuma , sest laev ja kallas vahekoht läikima tumedalt vesi . ja see võima olema seal ka üsna sügav , sest kui mereröövel oma käsknik olema elav sild ehitama , eks ulatuma siis vesi pikem mees kuni õlg . temataoline poisike võima see aga ulatuma kaugelt üle pidama . parajasti , kui tema valmistuma vesi kargama , kostma kallas lähenema jooksusamm , siis kisa , kära ja hüüe . ja õige peagi väljuma mets küll üksikult ja ka trobikond mees , kes loitev tõrvik kallas ilmuma . kõik tema kandma selg suur kott , kirst ja tünder , mis olema igasugune röövvara täidetud . peale see tulema tema ka koos täiskoormatud hobuvanker , mis tema linn olema kokku röövima . laduma kogu see kokkuröövitud vara kallas riit , ruttama tema hõige ja kisa tagasi linn , kus rüüstamine , põletamine ja inimene peksmine jätkuma täis hoog , nii et pärima jõle olema kõik see kuulma ja nägema . kokkuröövitud varandus hulgas olema suur vatmal riidekangas , hinnaline parh , purpur ja igasugune muu haruldane riie . seal olema palju kallis klaasilustus , tinapeeker , hõbe kausike , pärl ja mitmesugune merevaigune imepeen nikerdus . kõige muu hulgas olema aga Kuramaa mereröövel õnnestuma kinni püüdma ning käsist-jalust seotud kaasa tooma Tingsryd maavürst Olopi poeg Sigurd pisike tütar , kes eest tema lootma hiljem suur lunaraha saama . see noor ning hellitus kasvatama tütarlaps heitma nüüd üsna hoolimatult ning lausa toores komme kõige muu röövkaup kõrvale maha , kuna aga röövel ise ruttama tagasi põlev linn . et mereröövel olema ootamatu kallaletung linn palju mees ja ka vilets ning väeti maha lööma , ülejäänud aga hirm sealt põgenema , siis olema tema nüüd seal vaba voli riisuma ja laastama . kõik ait ja panipaik tungima sisse , kirikuuks lööma puruks ning iga poolt võtma , mis aga juhtuma silm himu tegema . ning seepärast ei leppima mereröövel kõige see , mis tema juba olema oma laev juurde kokku kuhjama . kõik tema saagitsema ikka edasi , kusjuures tema ahnus ei nägema olema enam piir . Olopi poeg Sigurd tütar , olema riietama sinine parh hinnaline undruk ning kandma jalg punane nahk ummisking , lamama nüüd kirst , kott ja tünder vahel kinniseotu maa . tema helekollane juus olema palmik lahti läinud ning tuul sasima ja puistama tema . tema väänlema ning püherdama seal nutma ja nuuksuma nii haledalt , et igaüks olema pidama tema vastu halastus tundma . veel praegu vaevama tema see kole nägemus ja see õud , mis tema kinni võtma . tema isa , Olopi poeg Sigurd , viibima parajasti eemal maakond põhjapiir , kui see röövel linn tungima . tema purustama värav ning tormama ka tema isa õu , ning lööma seal vasturutanud sulane hirmus kisa ja kära maha , tungima tema rüsinal elukamber ning hukkama otse tema silm all ka vana ning truu amm , kes hool alla isa olema tema usaldama . veel praegu kumisema tema kõrv see truu amm kisa ja kiljatus : " Jumal pärast , ära laps häda tegema ... see olema amm viimne hüüd . küll sirutama tema käsi ette , et kaitsma tema hool alla usaldama Sigurd tütar , kuid mis hoolima röövel see . tema hukkama tema sealsamas paik , kuna aga tütarlaps , kui tema selguma , et tema olema maavürst tütar , siduma tema kinni , heitma õlg ja tooma mererand . seal heitma tema tema koos muu röövvara maha . kuule nüüd see üsna nooruke neitsi nuuksumine muutuma Meelis süda hale . et aga küürakas valvur ei suutma kallas tooma varandus hulka nägema enam rahulikult laev jääma , vaid õõtsutama ise mastitipp rippuv köis abil kallas , siis olema nüüd Meelis paras aeg sinna minema . ja see aeg , kui küürakas seal kirstukaas avama ning oma kihvhammas peeker ja liud hõbe headus katsuma , ruttama Meelis maas lamav tütarlaps juurde , et tema köidik lahti päästma . nägema ise kõrval poisike , kes parajasti olema kummarduma tema koht , lakkama Sigurd tütar nutma . " ära kartma , mina tahtma sina päästma ," sosistama Meelis , kuid tüdruk ei saama tema sõna aru . nuga , olema mina nüüd nuga , mõtlema Meelis ümber vaatama . tüdruk aga , saama juba ainuüksi tema häälekõla aru , et tema ei soovima tema halb , tõstma tema poole oma seotud käsi . Meelis haarama tema kinni ning hakkama oma terav hammas tema köidik puruks närima . tema tegema see nõnda suur ruttamine , et üsna peagi olema kõik tema ige verine . Kui tema ei hoolima see , ja peatselt olema tüdruk käsi kammits vaba . ja siis tulema hakkama jalg köidik vabastama . " ootama , kannatama veel pisut , mina väike ... sosistama Meelis ja kuulatama siis hool . Kui just nüüdsama kostma linn tagasipöörduv mereröövel kisa , kuna metsaalune hakkama loitev tõrvik valgus kumama . see kuma roomama maa mööda ikka lähemale ning õige peagi võima olema valgustama ka see paik , kus Meelis parajasti Olopi poeg Sigurd tütar köidik purema . nägema , et tema see komme ei suutma enne rüüstaja pära+lejõudmine tüdruk vabastama , kobama Meelis veel kord ise ümber , et kas siis tõesti ei juhtuma mõni nuga tema pihk sattuma . Kui ei - keegi olema see siia pillama . kõige mõistlikum olema nüüd olnud Meelis püsti kargama ning jooksma pime mets pakk , sest tüdruk olema ju niikuinii võimalik enam päästma . Kui Meelis olema nagu miski kihvatama - see olema tema isa Lembit visa ning kangekaelne jonn , mis ei lubama ettevõetud nõu pooleli jätma . ja ilma et tema enam mahti olema olnud pikemalt aru pidama , haarama Meelis tüdruk käsi ning hakkama tema röövvara laopaik eemale lohistama . muidugi , meelsamini olema tema tema kandma , kuid see ei piisama tema ramm . " kannatus , väike , kannatama veel pisut !" sosistama seejuures Meelis . ehkki Sigurd tütar ei mõistma tema sõna , saama tema tema tahtmine siiski aru tema koguni kannatama mehiselt , kui mõni terav kivikild seejuures tema jalasäär lõikama . jõudma tüdruk pisut eemale , kuhu tõrvik kuma ei ulatuma paistma , jääma Meelis hingetõmme peatuma . kui tema aga hakkama parajasti endamisi aru pidama , kuidas edaspidi talitama , ulatama tüdruk tema maa üks kivikild , ja see olema terav kui nuga . " oo , sina olema ju koguni üsna arukas ," sosistama Meelis rõõmsalt ning hakkama see kivikild tõrvama nöör köidik läbi lõikama . " mina küll olema see niipea tulnud ." sama aeg panema rüüstekäik saabuma mereröövel uus varakandam maha . tema olema see põlev linn saama kokku nii palju vara , et võima see kõik oma laev täis koorem . Kui kõige see juures olema tema ka oma kõhurõõm ära unustama , tooma linn mitmesugune moon . tema olema selg ja süli täis nii liha kui ka viljaroog ning suur lähker viin , mis olema valmistama lõunamaa mägi kasvav mari . palju see röövel olema jõudma ise juba lausa kole komme purju jooma ning kõik tema kisama ja röökima otsekui elajas . osa see olema ehtima ise ka kokkuröövitud riie , ajama tema ise niipalju selg , et päris narr olema see nägema Kui siis röövel peavanem märkama Tingsryd maavanem tütar kadumine , muutuma tema jõledalt kuri . tema käsk võtma küürakas laagrivalvur kinni ning hakkama tema peksmine usutlema . Kui see olema mingi abi , sest küürakas valvur , kes küll olema terane kõrv ja silm , olema ometi tema lahkumine märganud . " karistus lõikama sina kunagi keel suu , nüüd aga laskma sina riputama mastipuu külge !" karjuma peavanem ülim viha ja saatma tagaajaja iga ilmakaar poole välja . ka Meelis kadumine märkama lõpuks , ning see tõstma veelgi see vägivallaelu harjuma inimene raev . uus tõrvik süütama põlema ning otsija hakkama mets mööda ringi jooksma , lootma põgenik õige peagi leidma . pealegi olema põgenik ikkagi laps , kes ei olnud niipalju ihuramm , et tema olema suutma see käest kaugele põgenema . alles pärast kesköö hakkama otsija üks kui teine laagriplats tagasi saabuma . Kui kõik tema võima ainult pearaputus kinnitama , et põgenik olema järel ainult pundar läbilõigatud nöör . " rumal , mina olema tema eest suur lunaraha saama ," karjuma käsknik tigedalt , " nüüd aga toode mina ainult nööripundar !" ja tema saatma uus otsija välja , lubama põgenik tabaja kamalutäis hõbe ; küürakas valvur lubama tema aga see puhul arm andma , muidu aga päikesetõus ajal mastipuu külge riputama . ja nii ootama ning lootma see õnnetu inimolend , et vahest tema siiski leidma ning kibe surm minema seekord tema mööda . 5. teineteise käsi kinni hoidma ruttama see kaks armetu põgenik mööda pime metsaalune edasi . seejuures olema kogu põhjapoolne taevas täis punane tulekahjukuma . nüüd tema pidama aga hoiduma sinnapoole liikuma , sest kogu põlev linn olema ju see südametu rüüstaja hirmus meelevald all . Kui kuhu minema ning kuhupoole seadma oma samm , see ei teadma Meelis see tundmatu maanurk . samuti ei saama tema see pärima Sigurd tütar , kes kõnekeel olema tema tundmatu . jääma ainult umbropsu edasi minema , kuhu aga jalg juhtuma viima . Kui siiski - jalg üksinda ei viima inimene kuhugi välja , vaid pimesi liikuma tooma tema suur ring tegema sinnasamasse tagasi - see olema tema ju vana Ivo kuulma . ja seepärast jälgima tema nüüd ühtepuhku , et põlev linn kuma olema tema edasi rändama kogu aeg parem pool . kuigi hirm olema tihti väle jalg , hakkama Sigurd tütar silmanähtavalt väsima . tema hakkama üha sagedamini komistama ning tihti jääma tema jalg mõni jändrik puujuur taha kinni . ikka ja uuesti avitama Meelis tema jalg , kuid seejuures kaotama tema nii mõni hinnaline silmapilk , mis kestel tema olema võima hoopis kaugemale jõudma . ja siis , kui tema olema mereröövel laagripaigas üsna kaugele jõudma , kuulma Meelis äkki tagaajaja kisa . kuigi tema see eest lõõtsutama põgenema , jõudma see kisa kord-korralt ikka lähemale . algul kostma see tema selg tagant , kuid pikkamisi hakkama tagaajaja hääl ka paremalt ja vasemalt poolt tema kõrv kostma . " tagaajaja olema kannul ... sosistama Meelis ja suruma tugevamini tüdrukuke käsi . Sigurd tütar noogutama ning lausuma seepeale jällegi üks tundmatu sõna , otsekui olema tema Meelis sõna aru saama . tema jooksma , jooksma kuni hingamine kurk katkema ning rind tunduma kibedalt torkiv valu . paiguti näima , nagu jääma tagaajaja hääl pisut kaugemale , kuid ometi olema see ainult see , et tema pöörduma veidi kõrvale . kuigi Meelis olema edasijooksmine pisut ramm , siis Sigurd tütar ei olnud see enam . tema vajuma ägama maha ega suutma enam tõusma . asetama tüdruk üksik lame kivi istuma , pöörama Meelis oma pilk selg taha , kus kaugus läbi mets vilkuma tõrvik . see õõtsuma üles ja alla , liikuma vahel paremale ja siis jällegi vasakule poole , tulema kord-korralt ikka lähemale . veel mõni silmapilk , siis sattuma tema jällegi hirmus vangipõli , mõtlema Meelis . äkki kuulma tema kuskil üsna ligiläheduses otsekui liikuv raudsagar kriuksumine , mis kostma peaaegu tema jalg alt maa seest . ning siis sündima otse tema silm all tõeline ime - kivi pöörduma ümber ning matma Sigurd tütar ise alla . see nägemus olema nõnda jubedalt vapustav , et isegi Meelis tundma , kuidas kõik tema juus tõusma turri ning judin jooksma üle selg . tema kargama hirmunult paar samm tagasi ning jääma siis tardunult seisma . tagaajaja kisa jõudma aga üha nobedamini lähemale , kuid Meelis ei oskama see enam pelgama . see Kuramaa röövel olema ikkagi ainult inimene , kuigi kuri inimene , kuid siin näima ju paharet ise oma temp tegema . pühkima siis käeselg otsmik hirmuhigi , astuma Meelis kahtlev süda jällegi kivi juurde tagasi . lõpuks söandama see isegi katsuma ja kobama . Kui kivi näima olema endiselt oma paik , sile ja lame , ainult tüdruk olema seal enam . metshaldjas temp , mõtlema Meelis . siis aga kuulma tema uuesti raud kriuksumine ; hüpanud jällegi paar samm eemale , nägema tema , kuidas kivi ise aeglaselt ümber pöörama . kivi alt tulema aga nähtavale suur õõs , mis algul hakkama paistma tulekuma , ja siis ilmuma sealt pool keha välja tõeline inimene . see olema pikk valge habe rauk , kes hoidma põlev tõrvik käsi . tema lausuma mõni rootsikeelne sõna ning kutsuma siis käeviibe Meelis ise juurde . Kui poiss olema kõigest seninähtus nõnda heituma , et tema ei söandama tema poole samm astuma . veel lausuma lumivalge rauk mõni tundmatu sõna , ja nägema siis , et poiss ei võtma kutsumine kuulma , heitma vanake pahaselt käsi ning valmistuma alla tagasi laskuma . " ootama , vanaisake , kas sina võtma siit kivi see väsima tüdruk " hüüdma siis Meelis üsna ootamatult äkki , tarvitama seejuures Dünamünde klooster munk õpitud saksikeelne sõna . üllatunult vaatama nüüd rauk Meelis otsa , tõstma seejuures isegi oma tõrvik pisut kõrgemale . siis aga viipama tema uuesti käsi ning lausuma üsna selge saksi keel : " tulema alla , või mina laskma kivi uuesti langema !" nägema , et see tundmatu vanake olema siiski ainult inimene , kuulama Meelis tema sõna ning astuma auk äär , hakkama sealt mööda kivitrepp alla laskuma . tema pea kohal pöörduma aga raudtelg liikuma pandud kivi hääletult ümber ning sulgema sissekäik , mis juures tagaajaja kisa ringi jooksma . tulnu mööda see salajane trepikäik alla , nägema Meelis tahuma kivi lavats , mis lamama toosama tüdruk , kes tema silm alt olema kaduma . nüüd tema lamama siin kinnine silm , väsimus ja vintsutus uimane . andma tõrvik Meelis käsi hoidma , haarama see hõbehall rauk Sigurd tütar käsi ning hakkama tema edasi kandma , laskma Meelis ise tee valgustama . tema sammuma mööda pikk maa uuristama käik , mis sein olema mitu paik must tahmuma . mõni koht olema veel mitu vahekäik , mis suubuma pimedus . tema mööduma sein külge kinnitama määratu suur puurist , mis olema imepeen nikerdama ristilöödu Kristus kannatajakuju . aga samuti olema seal mitu paik sein kinnitama pühak pilt , mis seas olema ka lapsuke süli hoidev Püha Neitsi kujutis . lõpuks lükkama rauk üks seinaur olev tammepuu uks lahti ning tema astuma kamber . see paik ei olnud siin kuigi tore , kuid ometi olema tema sein puuvooder kaema ning seal olema ka üks loomanahk täidetud säng . asetanu väsima neitsike see säng , võtma rauk Meelis käsi tõrvik ning pistma tema otsapidi seinapragu . siis võtma tema oma panipaik savikruusike ning kallama see pisut vedelik lamaja suu . heitma seejärel korraks risti ette , istuma see imelik rauk kivine lavats , kästes Meelis üks madal hirvenahk kaema järi iste võtma . samas aga , otsekui miski meel tuletama , libisema tema naeratus üle habetuma nägu ning tema tõusma uuesti . läinud siis nurgariiul juurde , võtma tema sealt tükk metsloomaliha ning kuiv karask , mis Meelis ulatama lausuma : " sööma !" olema ülemääraselt näljane , haarama Meelis pakkuma roog ning hakkama sööma , ise kogu aeg küsiv pilk rauk otsa vahtima . rauk aga näima otsekui mõistma tema tahtmine , sest tema pilk tunduma naeratus . Kui veelgi ei lausuma tema üks sõna , ei pärimine ega ka selgitamine , vaid minema ja kohendama ainult hirvenahk , mis all haige jääma tüdruk puhkama . võtnu aga siis uuesti iste , küsima tema Meelis äkki : " küllap sina olema see Kuramaa röövel killast " " ei , vanaisake , olema ainult see meelevald all ," kostma Meelis ja hakkama siis rääkima , kuidas kristlane tema tema kodupaik vägivaldselt ära viima ning kuidas tema siia tundmatu maanurk üldse sattuma . tema rääkima nii , nagu suutma ja võimaldama tema see kätteõpitud saksi keel , mis ei olnud kaugeltki nii armas ning puhas kui emakeel kõla . Kui miski olema parata , sest see tundmatu rauk ei nägema mõistma tema emakeel . kogu aeg , kui Meelis rääkima , istuma see rauk mõte vajunult ettepoole küüruma . kui tema aga oma jutt lõpp jõudma , tõstma rauk oma pilk ning ütlema nõnda : " ja sina , endine pagan poeg , lahkuma oma sõge meelevald klooster , kus tahtma sina tõeline kristlane kasvatama !" Meelis vaikima . tema muutuma uuesti kinnine ega tahtma enam sõna lausuma . see rauk siin , olgugi et hea , näima kuuluma seesama inimene kilda , kes maarahvas haldjas halb pidama ning sundima tema peale oma uus usk . muidugi , tema olema veel noor , et kõik see aru saama , mis tõeliselt hea ja mis kuri , kuid see mõistma tema , et kodune pruukima ja komme olema armsam . " hea küll ," lausuma siis rauk tõsiselt , kuid mitte kurjalt , " küllap jumal ise võtma ükskord sina õige tee juhtima , sundimine olema aga samuti patt ... ja siis jutt teisale pöörama : " aga kas sina ise teadma ka , kes olema see väike neitsike , kes sina võtma köidik päästma !" ei , Meelis ei teadma see miski , ja kust tema võima see teadma ? " tema olema Tingsryd maavürst Olopi poeg Sigurd tütar Astrid ," seletama nüüd vanake . " ja kõige see hea eest , mis sina tema olema tegema , võtma maavürst sina hästi tasuma ." " ei tahtma ega himustama mina muu tasu saama , kui et tema laskma mina oma maa tagasi kodu minema ," kostma Meelis . " kindlasti tegema tema see , kui siit mõni kaubalaev juhtuma mööda purjetama ," arvama rauk . " Kui miks pidama sina kodumaa purjetamine ruttama , parem vaatama lai maailm pisut enam ringi , õppima tarkus ja õppima õigesti jumal teenima , et võima oma rahvas kasu tooma ." ise ei tahtma see tundmatu kuigi palju kõnelema . tema ütlema ainult , et elama siinne üksik paik maa sügavus , kus päev päev palvetama ja nikerdama pühak kuju . tema näitama Meelis koguni , kuidas harilik puutükk võima osav käsi ja paar nuga abil imepeen kuju nikerdama . tema näitama tema mitu nikerdus , mis kujutama risti rippuv Kristus , kahtteistkümmend apostel , Mooses käsulaud ja palju muu . kõige see kuulamine ja nägemine väsitama aga Meelis veelgi ning tema suikuma ise märkamatult kosutav uni . 6. teine päev , kui Meelis virguma , ei viibima tema enam maa-alune kamber , vaid puhkama lavats , mis asuma üksik onn . nagu tema hiljem selguma , kuuluma ka see onn too hallipäine vanake , kes juures tema olema öösi magama jääma . see onn asuma üksik mäenõlvak , ning sinna pääsema ka salajane maa-alune tee mööda tulema . virguma uni , nägema Meelis , et päevavalgus paistma läbi lahtilükatud pajaluuk tare . kähku heitma tema vaip kõrvale ning kargama jalule . algul olema tema nüüd üsna segane , sest tema ei teadma ju , mis paik see olema ning kus tema õieti viibima . tema nägema ainult , et nurk kükitama rebane ja paar orav ronima sein mööda ringi . üks tähniline metsalind istuma aga koguni pajaauk serv , ilma et tema olema tema pelgama . astuma lävi , nägema Meelis , et see onn asuma üks päratu suur kaljumägi jalg , mis tipp kotkas parajasti lend tõusma . kui tema aga siis oma pilk pisut paremale pöörama , nägema tema eemal kaugus hõõguv linnavare . ja see tuletama tema nüüd kogu mööduma öö sündmus meel . uuesti meenuma tema Kuramaa mereröövel , öine tulekahju , siis maavürst tütar ja see hallipäine rauk . kus tema aga viibima nüüd , kuhu olema jääma maavürst tütar Astrid ? mõtlema Meelis . kui tema parajasti onn lävi seisma ja ümber vaatama , kuulduma äkki onn tasane kobin ning valge rauk astuma sealt välja . " kas sina olema seal " küsima Meelis , tema üllatunult otsa vaatama , teadmata , et onn võima ka mööda maa-alune tee pääsema . " eh-eh-hee , pojake , olema lõpuks ometi ärganud ," naerma vanake ning heasüdamlik kurruke tekkima tema silmnägu . " magama üsna kaua - kolm päev ühtjärge , aga nüüd olema sina ka kosuma ." nägema siis , et Meelis tundma suur nälg , tooma vanake tema kitsepiim ning murdma suur tükk karask , mis poiss hakkama otse hundikutsikas isu sööma . ning kui siis Meelis olema see lihtne roog ise pisut kinnitama , hakkama tema pärima , et kuhu olema siis jääma maavürst tütar Astrid , kes tema koos siia tulema . " tema pärast ei tarvitsema sina enam muretsema ," kostma vanake , " viima Olopi poeg Sigurd sugulane sõna ning see tulema siia ja toimetama tema oma isand mägiloss , kus olema kõige kindlam varjupaik . ja seal võima tema rahulikult kosuma ." " mägiloss ," kordama Meelis , " kus see siis asuma " " oh , kaugel , taga kaljumägi ... ja vanake viipama põhi suunas , kus kaugus mets taga sinetama mägi . " olema viima sinna ... ütlema Meelis ja jääma kahtlevalt rauk otsa vahtima . Kui see rauk näima olema nõnda tark , et oskama isegi inimene mõte aru saama , sest tema lausuma tõsiselt : " ära kahtlema mina sõna , see olema tõsi , isegi jumal nimi suu võtma võima see sina kinnitama ." " aga mis olema saama Kuramaa röövel - ons tema siit rand juba lahkuma " " palju see olema oma laev põgenema , suur osa aga saama Olopi poeg Sigurd ümber kokkukogunenud sõjamees käsi läbi otsa ." " põgenema ja otsa saama , siis olema ju mina vaba ning võima pöörduma tagasi oma kodu !" " olema vaba ja võima minema , kuid see ei olema nii kerge kord saatma . pealegi tahtma maavürst enne see sina tema tegema hea eest tänama ." tänama , mõtlema Meelis , ning tema tunduma see koguni naljakas : tema tahtma ruttama kodu , kuid pidama jääma siia võõras maa veelgi edasi , sest et maavürst tahtma tema tänama . kõige suurem tänu olema tema aga see , kui tema laskma rutem tee asuma . Kui nagu rauk jutt selguma , ei olema tema lootus niipea kodumaa pääsema , sest see pidama asuma üsna kaugel teine pool Läänemeri . ja see tegema nüüd Meelis tusk . uksepakk istuma jääma tema käsipõsakil mõte : tema olema vägivaldselt tooma siia võõras maa , ning isa-ema ei teadma , kas tema enam olema elu . ja mis tegema nüüd tema isa , olema tema suur sõjakäik tagasi kodu jõudma või olema tema sinna koguni kandma ... Kui ei , see ei tohtima juhtuma , oma isa lootma tema veelgi elus nägema ning tema võit rõõm tundma . " ära nii palju muretsema ," kuulma siis Meelis ise kõrval rauk hääl , " küllap kunagi saatma Olopi poeg Sigurd sina au tagasi kodu . ootama ainult , kuni tema sulane sina järele tulema , et sina tema ette viima . ning siis , kui sina tema pale ees seisma ning tema oma elusaatus rääkima , küllap tema siis aitama sina , sest nüüd olema tema ju sina tänuvõlglane . Kui ainult see pidama meel , et enne tulevane kevad ei olema sina lootus kodumaa pääsema , sest kaubalaev , mis võima sina sinna viima , olema juba ammu purjetama ära võõras rannamaa . pealegi kubisema ka meri hulkuv röövel , nagu sina isegi olema see kiusamine tundma saama . ja seepärast ei söandama nüüd keegi Eestimaa rand purjetama ." Meelis tundma aga üha suurenev kojuigatsus . ja siis tulema ning mööduma jällegi ühesugune päev . põletama linn hakkama jällegi tuhk üles ehitama ning kirikutorn püsti ajama . Meelis olema aga otsekui unustama - isegi maavürst ei saatma keegi tema järele . rauk juures elama püüdma tema aga jõud ja oskus mööda tema abi olema , et mitte tänamatult võõras leib sööma . seejuures õppima tema käsitsema nuga ja kumer voolmeraud , ning aegamööda võima see komme tema saama voolimismeister , kes nikerdama kirik altarikuju . 7. Tingsryd maavürst Olopi poeg Sigurd mägiloss asuma kaugel keset kaljumägi . lossimüür olema üles laduma suur tahuma maakivirahn ning üpris kõrge . tammepuu värav olema aga vaskkard kaema , vitsutama ja suur rusikajämedus raudnaast igapidi kindel tegema . rääkima , et juba mitu inimpõlv tagasi olema tulnud õhtu poolt normann nimi kandev rahvas ning katsuma see vägev müür kallal oma ramm , kuid pidama pärast häbi ja alandus tagasi minema . see suur piiramislahing mälestus ja õnnelik pääsemine puhul olema aga maavürst laskma ise ja oma rahvas kristlik komme kohaselt ristima , nagu see pajatama värav vaskkard sisse raiuma ladinakeelne kiri . maavürst loss värav ette olema aheldama kaks suur karu , kuna kaks rautama sõjasulane pidama seal öö ja päev läbi vaht , et keegi ei pääsema kutsumatult segama tema rahu . eriti valvas ning umbusklik olema tema aga muutuma kõik vastu pärast oma röövima tütar Astrid jälleleidmine . et loss sissepääs olema raske , siis ei olnud ka see lähenemine kuigi kerge : loss juurde ei viima õieti üks maantee , vaid ainult õige kitsas rada looklema kaljurahn vahel ülespoole ning lõppema mäetipp , kus see loss õieti asuma . see kaljumägi olema aga nõnda kõrge , et tema jalg kasvav kuusemets tunduma madal otsekui võsa , kuna aga mõnikord ujuma laotusealune pilv koguni allpool lossimüür . rändaja , kes tahtma maavürst loss juurde minema , pidama enne see läbima ka mitu rootslane küla . viimane tema asuma üks mägijõgi kallas ning see elanik saama oma peatoidus kasin põld ja mets küttimine . aga samuti püüdma tema võrk oma jõgi tore suur latikas , säinas ja angerjas . kalu , eriti aga just angerjas olema see jõgi nii palju , et tema hommikuti tulema parv vesi välja ning õgima talumees põld hernes lausa lage . vürst pidama aga külarahvas oma pisku pearaha maksma , et see oma sõjasulane salk võtma tema põld ja alemaa vaenlane kallaletung eest hoidma . üks päikesepaisteline sügispäev , kui see mägiküla parajasti pidama lõikuspüha , sammuma sealt läbi üks tundmatu nooruk . selg kandma tema valge rüü , mis tema ise olema juba tublisti välja kasvama . jalas olema tema härjanahk paks tald , mis rihm olema kinnitama jalg külge . üle õlg rippuma tema väike vöörkott , kuna pea olema tema hoopis katmata , nii et linalakne juus lipendama tuul käes . tema samm näitama aga juba suur väsimus , nii et tema jõudma aeglaselt edasi . rahvas , kes küla lokulaud juures pidutsema ja sööma , jääma suur uudishimu see rändaja vahtima , sest üsna harva eksima mõni võõras see küll . nii mees kui naine , nii noor kui vana võtma tema nüüd hõikama ja küsima , kuhu tema mõtlema minema . nooruk naeratama vastus ning viipama üle kaljumägi paistev loss poole , et sinna viima tema tee . " kuhu , Olopi poeg Sigurd loss tahtma minema " hakkama tema usutlema . Meelis , sest tema see olema , naeratama uuesti ning noogutama siis pea . " poiss , ära sina see tegema ," ütlema nüüd lõbus inimene tõsine muutuma , " kui sina oma pidama veel edasi tahtma kandma , siis pöörduma ümber ning minema tagasi ." kõik see manitsus ei osanud aga Meelis aru saama , et kuidas võima maavürst külastamine tema pea maksma . nägema , et tema vöörkott olema roog tühi sööma , ulatama külarahvas Meelis roog - verikäkk , odrakarask ja käärima mõdu . ja kuulma siis jutt puhuma , et see nooruk tahtma ikka päris tõsiselt minema maavürst küll , ütlema hallipäine taat pea raputama : " mina pea olema siinsamas elama hall läinud , olema maailm ka palju ümber hulkuma ning igasugune maa ja rahvas nägema , kuid kunagi olema mina võima oma maavürst loss pääsema , ja kuidas suutma siis sina see lehk . ei , loss värav pääsema sisse ja välja ainult kõrge päritolu mees , mis aga sina riietus ei olema sugugi märkama . ja kust sina õieti tulema ning mis sina tema tahtma " " olema kaua elama tema maa peal ning sööma see roog , mis siinne kivine põld suutma andma , kuid ometi olema mina veel seni saama tema kõige see hea eest tänama . kuna aga nüüd tahtma minema tagasi oma isamaa , siis tulema tema tänama ... " ja kes sina siis õieti olema ning kus sina isamaa asuma " Meelis rääkima , kuidas tema kaks suvi olema elama altarikuju nikerdaja juures ning pärast see oma heategija surm tahtma oma kodupaik tagasi minema . " kodumaa võima sina minema , kuigi teekond sinna olema üsna pikk , kuid päris asjata mõtlema sina loss pääsema , sina ei laskma värav sisse - sõdur ja karu valvama seal öö ja päev läbi ." Meelis naeratama . pärast kehakinnitus jätma tema külaelanik jumal ning hakkama edasi rändama . tema olema üks lüübeki linn kaupmees , kes tema leivaisa oma nikerdama altarikuju müüma , kokku leppima , et see viima tema oma laev kuhugi Liivimaa rand , kust tema siis oma käsi võima hakkama edasi rändama . Kui tänamatult ei tahtma tema siit maa siiski lahkuma , vaid tahtma enne see külastama Olopi poeg Sigurdi , et tänama tema , et olema võima vabalt ja takistamatult tallama tema maa , ning ühtlasi jätma jumal ka tema tütar Astrid , kes tema olema ainult üksainus kord nägema . ja siis tahtma tema purjetama tagasi oma kodurand , mis järele tema olema kõige suurem igatsus . mägitee muutuma aga üha vaevalisem ning paiguti olema see nii konarlik , et terav kivikild lõhkuma jalatald . ümberringi olema aina kivi ja kivi , nii et seal ei olnud nägema isegi üks haljas rohulible kasvama . Meelis aga ei suutma kõik see aru saama , et kuidas võima üks maavürst , kes ometi olema kõik küllus , valima ise just säärane asupaik , kus nii vähe roheline olema rõõmustama silm . Kui siiski , kui tema aga juhtuma selg taha vaatama , siis pidama tema üllatuma - ülalt mägi paistev avarus pakkuma silm hoopis teistsugune rõõm , mis lagendik inimene ei saama kunagi tundma . kaljumägi ja rahn , mis nüüd iga paik taevas poole sirguma , olema hirmuäratavalt suur , kuna pilv ujuma tema ümber . küla ja veisekari , mis nüüd eemalt kaugelt sügavus paistma , näima olema nii tilluke , et pistma see kas või põu . siis aga lähenema Meelis loss , mis värav ees kaks päratu suur karu end mõmisema püsti ajama . ühtaegu ruttama ka raudsoomus kaema valvur tema juurde ning oma oda tema rind vastu asetama käratama hüüdma : " kuhu tikkuma , poiss , kas sina ei teadma , et siin elama maavürst Olopi poeg Sigurd !" " teadma see , ning nüüd olema minema tema juurde , et suruma tema käsi !" kostma Meelis seisma jääma . " sina , suruma maavürst käsi , ha-ha-haa !" naerma seepeale valvur oma karv suu laiali ajama . " kaduma ruttu mina silm , enne kui mina vihane minema ... " mina ei tulnud sina siia vihastama ... " kaduma , minema minema , või mina tõstma sina oma raudne ork ning heitma kaljukotkas sööt ! vaatama ," ja sõjasulane osutama oma odatera üks kaljutipp poole , kust parajasti kotkapaar lend tõusma ning hakkama tiirlema õhk , " juba lootma tema sina ise paras roog saama , ha-ha-haa !" " sulane , ära ähvardama , sina sõna mina ei kartma ," ütlema Meelis meelekindlalt . " see asemel et siin tühiselt sõna raiskama , ava mina värav ja laskma mina see sisse minema ." " oo , sina jultuma maanteehulgus , sina nurjatu maavürst silm ette laskma olema nõndasama suur patutegu , kui laskma tema vaatama üks haisev mudaauk ! minema tagasi , või mina laskma karu sina lõhki kiskuma !" karu kõristama oma ahel ning püüdma käpp ahmima Meelis kinni haarama . tema mõmisema ja möirgama valjusti , nii et tema palav hingeõhk paiskuma tema nägu . Kui karu ei pelgama Meelis nii väga , oma kodupaik Lehola olema tema juba pisike laps harjuma tema nägema , kui jahiline karupoeg mets kodu tooma . Kui ometi olema see siin palju suurem , kui tema see kunagi olema nägema , ning pealegi veel härjaveri hästi tige toidetud . " avama värav , ära asjatult hirm ... nõudma Meelis . sõna lausuma haarama nüüd väravavardja oma rautama käsi tema õlg kinni ning raputama see tugevasti , otsekui tahtma oma ihuramm tundma andma . ka teine valvur tulema nüüd ringkäik ümber loss tegema värav ette , ning siis asuma tema mõlema Meelis kallale , et tema karu küüsi tõukama . küll püüdma Meelis vastu rabelema , kuid tema kui poisike jõud olema see üpris tühine . ja alles nüüd hakkama tema tõsine hirm tundma , sest tema ei võima ju varem arvama , et nii metsik mees olema pandud valvama maavürst lävi . nägema see etteheidetav saak , hakkama aga karu oma ahel otsas hullunult karglema . tema mõmisema ja möirgama , pilduma käpp õhk ning ajama oma lõug pärani , kust suur kihv aina välkuma . nüüd kriuksatama värav vaateluuk ning see avanema poetama sealt loss õuevardja oma öökulli-silmnägu , lausuma karune hääl : " miks olema siin nõnda palju lärm , kui maaisand oma pärastlõunane uinak puhkama !" " hõ-hõ-hõõ ," naerma seepeale üks sõjasulane , ise kogu aeg Meelis käeranne kõvasti kinni hoidma , " tegema siin üks maanteehulgus pisut vallatus ." " ei olema sina sinna välja vallatus valvama pandud ," urisema õuevardja ning laskma siis Meelis väravaalune lähemale tooma , et tema paremini nägema . Meelis , kes üks väravasulane linalakne juus pidama tugevasti peo hoidma , et tema ära ei jooksma , vaatlema kartlik uudishimu see mees , kes öökulli-silmnägu paistma läbi väravaluu . " kust sina tulema , mis käima siin nuuskima " hakkama nüüd see omakorda karune hääl pärima . Meelis rääkima . tema kõnelema , et laskma tema ainult maavürst tütar Astrid ette astuma , küllap tema tundma siis tema kohe ning võtma ise tema eest kostma . " petis ," karjuma väravavaht kurjalt , " kuidas võima mina paljukiidetu neitsi sina kui üks maanteehulgus tundma " Kui hoolimata pilkamine ja ähvardus nõudma Meelis , et tema laskma loss . " see mina tegema ," ütlema õuevardja , " kuid sina , kutsikas , pidama see meel , et elu sina siit enam tagasi ei minema !" õuevardja kaduma vaateluuk juurest , hakkama kostma vali ragisemine ja kärin , kuna ülestõstetud värav hakkama alla langema . vägev raudahel tulema nähtavale ning kord-korralt pikenema laskma tema värav ülemine serv alla langema , nii et tema jääma sild kitsas kraav , mis piirama loss . " alt ära !" hüüdma nüüd üks valvur ja tõmbama Meelis äge käeliigutus eemale , sest muidu olema võima värav tema prahvatama peale langema . Kui see olema sissepääs veel avama , vaid alla-langetama värav tagant tulema suur raudvõre nähtavale . nüüd vinnama õuevardja see käsivänt abil üles , kuna aga Meelis tõukama õu . lossiõu olema nelinurkne - iga külg piirama tema kõrge müür , mis ülemine serv asuma teravatipuline torn tilluke raudne tuulelipp . kunagi olema Meelis nii vägev ehitus nägema . et maavürst olema parajasti lõunauinak tegema , siis ei saama tema rääkima ka see kange võõramaine murrak keel kõnelev poisike , kes nii jonnakalt tema silm ette kippuma . et aga tema järele olema kes vaja valvama , pistma tema üks jalg raudrõngas , mis ahelik pidi olema sein külge müürima . säärane tegu olema Meelis alandav - mitte kunagi ei olnud munk ega isegi Kuramaa mereröövel tema ahel pannud . aga nüüd tegema see ometi Olopi poeg Sigurd mägiloss , kust tema olema lootma hea sõprus leidma . kaastunne viskama üks lohakalt riietama tallipoiss tema tükk hallitama leib otsekui ketikoer ette , ehkki Meelis ei tahtma see , sest veel ei tundma tema nälg . kui tema ainult vürst või see tütar ette pääsema , mõtlema Meelis , siis olema see kannatus kohe lõpp . Kui samas hakkama tema see kahtlema , sest kui maavürst tõesti olema nõnda hea süda mees , nagu rahvas see rääkima , miks tema siis pidama ise säärane õel sulane . sama aeg viibima maavürst tütar noor neitsi Astrid koos oma kaks kammerneitsi ülal lossituba . nüüd olema tema juba hoopis suurem sirguma ega mängima enam nukk , vaid igavus peletamine tikkima tema hõbedane nõel siidriie värviline lõng . see olema tore sõõrik , kuuseoks ja haraline sarv põder , mis tema nüüd raam pingutama riie õmblema . tema ilus kuldkollane juus langema otsekui lainetama õlg , mis katma kallihinnaline samet . üks tema kambrikaaslane neitsi aitama tema see õmblemine toimetama , kuna aga teine väntama kogu aeg tilluke mängutoos , mis kostma mitmesugune kristlik lauluviis . aeg-ajalt jääma vürstitar mõte ning hõbedane nõel peatuma tema sõrm vahel . kuigi tema ei tundma miski puudus , olema tema ometi igav siin paks lossimüür vahel elama . pärast see , kui mõni aasta tagasi maa tungima röövel tahtma tema ära viima ning tema tänu õnnelik juhus tema küüsist pääsema , hoidma ning valvama isa tema siinne mägiloss tugev müür vahel . Kui ometi tundma tema igatsus avar väli ja aas järele , et seal ringi jooksma ning päikesepaistene rõõm tundma . ent miski ei olnud parata - tema pidama siin sein vahele suletu elama ja ootama , kuni kunagi tulema keegi toredasti ehituma vürst või kuningapoeg , kosima tema ise naine ning viima tema siinne üksindus kuhugi teisale maailm äärde , et seal jällegi tema üksik loss sulgema . Kui see mõte tekitama tema kartus , sest siis võima tema juhtumisi üsna harva nägema oma isa ja teine omaksed . torganud nõelaots riie , astuma Sigurd tütar Astrid aken juurde , et vaatama õu , nagu tema see aeg-ajalt igavus peletamine tegema . Kui seal olema märkama miski uuem - talusulane ja ümmardaja liikuma endiselt ringi . üks tema kambrikaaslane , kes nüüd tema kõrvale astuma , märkama seal aga üks poisikeseohtu noormees , kes olema üks jalg pidi ahel pandud . " vaatama , Astrid , missugune ketikoer olema mina õu tooma ," ja tüdruk naerma lõbusalt . nüüd märkama Astrid aheldama Meelis . Kui tema ei tundma tema , ei võima tundma juba ainuüksi seepärast , et siis , kui Meelis tema mereröövel kütke päästma , olema ilm läinud pime ning pealegi olema see palju aeg mööduma . tema vaatlema tema nüüd kaastundlik süda ning mõtlema , et missugune süütegu olema see poiss võima hakkama saama . oma kaaslane , kes Meelis häda üle nüüd nii ülemeelikult naerma , ütlema tema aga tõsine etteheide : " ära naerma ligimene tema häda , vaid mina pidama tema eksimus pärast ainult kurvastus tundma ." " ja kes teadma , kui suur olema tema süü ," lausuma teine kammerneitsi . " ilma süü ei lubama isa keegi nuhtlema ," ütlema Sigurd tütar Astrid ja silmitsema siis uuesti Meelis , kes parajasti olema maha istuma , et puhkama jalg , mis olema tema pikk teekond hoopis väsima . Kui millegipärast ei suutma tema enam tema oma pilk pöörama , vaid saatma koguni üks oma kaasneitsi õu küsima , et mispärast see tundmatu poiss seal aheldamine nuhtlema . " poiss olema totter maanteehulgus nimi Lembit poeg Meelis ," ütlema kammerneitsi tagasi tulema . " oma sõge rumalus kinnitama tema koguni see , et olema kunagi maavürst tütar mereröövel käest päästma ." " kuidas , kas siis tema ... sosistama Sigurd tütar Astrid käsi rind panema . kas tõesti tema olema tema elupäästja , ja tänu see eest pidama tema nüüd siin häbiahel küljes vaevlema . ja ilma et tema enam olema hakanud pikemalt arutlema , ruttama Astrid oma isa kamber , et tema pärastlõunane uinak äratama . kuigi Olopi poeg Sigurd uks seisma valvur , et keegi ei pääsema tema unerahu segama , pidama valvur tema tütar ometi läbi laskma . rutanud oma isa magamissäng juurde , kiskuma Astrid see paks villane eesriie kõrvale ning hüüdma : " isa , isake , ärkama üles !" maavürst avama silm . märkama oma tütar heituma silm ise kõrval seisma , kargama tema kähku jalule , sest suur kartus asuma tema süda , et kas kuskil olema puhkema tuli või juhtuma mõni muu õnnetus . Kui ei , õnnetus olema muu miski , kui et noor poiss , kes tema tütar olema tegema suur heategu ning seni unustus jääma , olema nüüd õu ahel pandud . Astrid jutustama kiiresti kõik , mis tema oma kammerneitsi suu läbi olema Meelis kuulma saama . kuna tema sõna voolama kiiresti ning isa olema uinak veel segane , siis pidama tema see veelgi kordama . " aga laps ," lausuma Olopi poeg , püüdma oma tütar rahustama , " ära ise eru , sest kindlasti olema see mõni maanteehulgus , kes pärast kinnivõtmine olema ise päästmine kaval komme valetama säärane lugu ... " ei-ei , isa , kuulama sina ise tema üle , ja küllap siis tõde selguma kohe . ära sina mitte jätma see oma sulane hool !" et Olopi poeg Sigurd olema alati valmis oma tütar tahtmine täitma , siis tõmbama tema nüüd ise kallihinnaline kuub selg , vöötama ise mõõk ja minema siis koos Astrid suur võlvima lagi kamber , kus tema alati pidama kohus ja võtma vastu oma maksumaksja vasall . Meelis , kes vahepeal olema kõige suurem kurvastus sattuma , ei osanud enam nüüdki rõõm tundma , kui tema ahel jällegi lahti päästma . alles siis , kui üks sõjasulane tema lausuma , et maavürst kutsuma tema ise juurde , tekkima rõõmuhelk tema korraks silm . see kustuma aga üsna peagi , sest nüüd ei lootma tema enam isegi maavürst lahkus leidma , sest see tema teadma , et missugune olema koer , säärane olema ka tema peremees . kui siis Meelis maavürst kamber talutama , ei hakanud tema sealne särav toredus vahtima , vaid tema pilk peatuma kõige esmalt nägus Astrid , kes kõrv oma isa istuma kõrge seljatugi tool ning vahtima oma suur sinine silm tema tõsiselt otsa . ka maavürst , kes lõug katma tihe lühike kärbitud habe , vaatama tema oma hall silm üsna uurivalt . olema kaks saatesulane vahel maavürst ukselävi seisma jääma , liikuma Meelis sealt edasi alles siis , kui vürst käeviibe märk andma . " põlvili , langema põlvili maha !" sosistama sulane . et aga Meelis ei märganud see tegema , siis suruma tema ise tema põlvili . " tõuse ," sõnama Olopi poeg Sigurd , " ja kõnelema , kes sina olema ning kust olema tulnud ." " olema Lembit poeg Meelis Lehola !" üllatunult vaatama maavürst Meelis otsa , sest säärane paik olema tema varem kuulma ning ka nimi tunduma oma kõla poolest tema üsna võõras . tema ütlema : " mina ei teadma , kus see paik asuma , kuid juba ainuüksi sina keelemurre mõistma , et olema võõras mina maa . aga nüüd kõnelema , valetamine puhul laskma aga sina valjult nuhtlema !" Meelis ei kartma ähvardamine , sest tema olema ju miski valetama . tema rääkima kõik , kuidas tema olema siia sattuma ning õnnelik juhus läbi abi andma toosama neitsi , kes nüüd parajasti oma isa kõrval istuma . kõik see ei rääkima tema muidugi mitte see , et seeläbi aukiitus ära teenima , vaid et maavürst uskuma tema sõna ning andma tema kojupääs abi . sedamööda , kuidas tema aga rääkima , voolama Sigurd tütar Astrid silm pisar , kuid mitte kurvastus , vaid tõeline rõõm pärast , et vähemalt nüüdki olema tema võimalik oma isa läbi see ammust heategu tasuma . tema kinnitama sealsamas kõik Meelis öeldud sõna , nii et Olopi poeg Sigurd ei jääma enam mingi kahtlus . tema tõusma oma iste , asetama käsi Meelis õlg ning ütlema tema teraselt otsa vaatama : " kui sina olema olnud , siis ei olema mina vahest enam tütar , ja seepärast kuuluma sina mina kõige suurem tänu ." ka tema tütar Astrid suruma nüüd Meelis käsi , ilma et tema olema suutma sõna lausuma , sest meeleliigutus olema tema kõik üpris suur . Olopi poeg Sigurd laskma aga oma varakamber tooma kõige parem riie , mis Meelis võima oma kuluma ja lapitud hilp asemel ise katma . ühtlasi saama tema ka punane nahk ummisking ning isegi kerge hõbedane käepide mõõk kinnitama tema vöö . olema see komme üsna kenasti ehituma , tundma Meelis ise hoopis julgem teine samasugune seas . kõik lisa laskma Olopi poeg Sigurd valima Meelis oma tall kõige parem hobune ning kinkima see tema päriseks . ainult Meelis lahkumine ei tahtma tema miski kuulma , vaid nõudma , et tema elama vähemalt üks aasta tema katus all ning sööma tema leib . raske olema Meelis oma kojusõit edasi lükkama , kuid esialgu olema tema miski parata , sest maa valitsema säärane komme , et hea külaline ei lastud kunagi niipea minema . 8. juba teine suvi elama Meelis Tingsryd maavanem koda , kus tema ei olnud miski puudus . ise tema olema aga veelgi suurem sirguma , õppima vana sõjasulane mõõk raiumine kunst , pingutama vibu ja lennutama nool nii osavasti , et võima lind kas või lennult tabama . aga samuti oskama tema nüüd ülihästi ratsutama , nagu see tookord kõik hästikasvatatud noormees pidama suutma . vahel käima tema aga koos teine mets karu küttima , sest see kasvatama juba maa madal süda julgus , mis kõige suurem mehevoorus olema peetuma ja pidama ka tänini . Olopi poeg Sigurd olema aga vahepeal pärima palju kaupmees , et kus paik siis õieti asuma Meelis kodumaa . kuule siis , et laev tulema sinna jõudmine väga palju merevesi läbi kündma , raputama tema pea ning laitma Meelis säärane teekond ettevõtmine hoopis , soovima , et tema jääma jäädavalt tema kott elama . tema ütlema : " leib saama sina siin alati ... ja mina ise tahtma sina isa olema ." Meelis tänama ja ütlema , et tema olema olema isa , kes juurde tema tahtma minema . " Kui nagu sõnum siia kostma , olema sina kodumaa praegu vihane sõda käima , ja kui kergesti ei võima sina seal oma pea kaotama ." " kui see pidama nõnda juhtuma ," kostma Meelis , " siis ometi olema mina armsam kodumuld oma isa ja vanaisa kõrval puhkama kui võõrsil toredus elama ." " olema nõnda , ega mina sina kinni ei pidama , kui kojuigatsus sina nõnda vägevasti kutsuma ," lausuma Olopi poeg Sigurd Meelis otsa vaatama . " kui sina aga oma kodumaa enam asupaik ei olema , siis tulema tagasi , mina värav olema sina ees alati lahti ," Meelis tänama veel kord ning ütlema , et olema tema kodu kas või kümme kord raskem põli , kuid tema tahtma sinna jääma , kus olema elama ja töötama tema vanavanem . " see olema tõsi , kui inimene oma kodupaik ja vanem unustama , siis minema tema õige peagi raisku ," ütlema Olopi poeg Sigurd . " siis olema tema otsekui puu küljest lahtirebitud leheke , mis tuul iga paik pilduma ning lõpuks koguni pori heitma . seepärast mina ei laitma sina tahtmine , vaid tundma sina meelekindlus pärast koguni rõõm ." Sigurd tütar Astrid muutuma aga nüüd hoopis nukker ning tema rääkima üsna vähe . tema sügavsinine silm olema täis kurbus ning isegi Meelis püüdma tema eemale hoidma otsekui pelgama tema . pidama Meelis võõras ning lahkuv inimene taotsema tema nüüdne istuma päev läbi oma kamber tilluke linnupuur juures , mis tema olema kaks valge tuvike . aeg-ajalt võtma tema see tuvi puur välja , söötma tema ja asetama tema siis oma õlg . vahel poetama tema aga mõni viljatera ise suu ning laskma tuvike see sealt nokkima . see olema 1219. aasta varakevad , kui Meelis hakkama Tingsryd maavürst koda lahkuma . parajasti olema Taani vägev kuningas Valdemar II koos palju piiskop , preester , mõningas kaupmees ja suur laevavägi purjetama Eestimaa Rävälä maakond . Taani ja rootsi kaupmees olema aga rõõm valmis kaasa minema , et säärane vägev isand kaitse all õnnelik kaubateekond ette võtma . ja üks see kaupmees olema rikkalik tasu eest valmis võtma kaasa Meelis koos tema tore ratsahobune . Rävälä võima tema aga ratsutama juba paar päev Lehola jõudma , nagu see mitu kaupmees võtma tema lahkesti kinnitama . Meelis lahkuma olema Olopi poeg Sigurd tõsisem kui kunagi varem ning tema ütlema liigutav jumalagajätt puhul : " olema kogu oma südameheadus hakanud sina armastama otsekui oma poeg ning mina olema sina tõsiselt kahju . Kui sina pidama minema . aga siiski tahtma mina lootma , et sina jääma edaspidi tubli kristlane ega muutuma enam pagan , nagu see sina suguvend praegu olema ning suur vaimupimedus elama . sina ava tema silm ning aitama omalt pool , et tema õppima tõsiselt üks ning ainujumal teenima , kes olema kogu maailm looma ." Meelis vaikima , sest tema ei tahtma tõrkuv sõna vana maaisand pahandama . aga samuti kippuma ka paha mälestus , mis tema see uus usk olema oma isa maa jääma , nüüd koguni kaduma , nagu inimene püüdma ikka kõik halb unustama ning hea kaua meel pidama . Sigurd tütar Astrid andma tema tee kaasa oma hõbedane linnupuur koos kaks valge tuvike . kodumaa rand jõudma pidama tema see tuvi lend laskma , et tema võima üle meri tagasi lendama tooma Astrid teade tema õnnelik pära+lejõudmine . see olema Meelis suur uudis , et see tuvi pärast pikk mereteekond oskama veel tagasitee leidma ; kuid lõpuks jääma tema siiski Astrid sõna uskuma . veel üsna kaua paistma mahajääv Rootsimaa rand , kuid siis kaduma tema laine taha ning vesi avarus laiuma ümberringi . puhuma hea pärituul , mis kihutama laev otsekui lendama edasi . Meelis põksuma aga süda üha valjemini ning tema valdama suur ärevus , sest üle pikk vaheaeg lootma tema nüüd üsna peatselt taas nägema oma vanem ja kodu . see olema üpris suur laevastik , mis Taanimaa kuningas Valdemar II Eestimaa rand purjetama . missugune tahtmine ning ettevõtmine tema seejuures olema , see ei teadma Meelis aimama . kõik tema mitusada laev olema aga täis sõjamees , kes ühtepuhku laulma mitmesugune kangelaslugu . laevapuri , mis tuul kogu aeg paisutama , olema kootuma punane ja valgetriibuline , nii et silm olema rõõm kõik see värv eredus sinine veeväli nägema . kaasasõitev kaupmees laev olema aga koormama vatmali-nimeline vammuseriie , sool ja see leiduma ka mitmesugune raud tarberiist , mis lootma Eestimaa rand kasulikult teine kaup vastu ümber vahetama . pärast nädalapäev kestma meresõit hakkama jällegi lähenema rand . kõige esmalt ilmuma laev lähedus kajakas , kes kisa laskuma veepind , kui tema sinna mõni leivakooruke viskama . ja siis hakkama paistma kaugele meri kõrge Lindanisa kalju , mis Rävälä rahvas olema ehitama tubli kants . kui kuningas Valdemar koos oma kantsler , peapiiskop , slaavlane vürst Vitslav [ 1 ] ja palju sõjamees eesots maa tulema , sammuma Lindanisa Rävälä maavanem tema vastu ning ütlema rahusõna . aga tema ei võima miski muu tegema , sest nii suur vägi , nagu nüüd kuningas ise kaasa tooma , ei olnud tema lootus vastu panema . kogu rannik ja neem aina kihama võõras sõdalane . ka Meelis tulema maa , avama oma hõbedane puur ning laskma sealt mõlema tuvike lend . siis hakkama tema suur põnevus jälgima , kuidas see kaks valge lind tiirutama õhk , tõusma ikka kõrgemale ning võtma siis suund Rootsimaa rand poole . " viima mina tervitus Sigurd tütar Astrid ," sosistama siis Meelis , vahtima tuvike järele , kuni tema tema silm kaduma . Kui tuvike ei jõudma kunagi enam tagasi Rootsimaa rand , sest üks suur tammemets kohal tungima kull tema kallale , ajama taga ja lööma oma tugev küüs see selg . ent Meelis ei teadma kõik see miski . pärast väsitav mereteekond ei võtma Meelis otsekohe uus teekond ette , vaid tema jääma esialgu koos kaupmees taanlane laager puhkama . õige peagi lööma seal valge telk üles , kuningas ja piiskop minema tema nõu pidama , kuna lagendik süütama tuli ning hakkama toit küpsetama . ülal Lindanisa mägi asuv kants võtma võõrsilt tulnud sõjamees ise alla , kuna rävälane suruma sealt välja . see vastu ei hakanud aga rävälane sõitlema , vaid tõmbuma võõras sissetungija eest vaikne leplikkus tahapoole . peapiiskop Andreas pidama aga juba sama päev jumalateenistus ning piserdama kogu rävälane asupaik ja elamu pühitsema vesi , otsekui olema see enne see olnud rüvetatu . laagripaik lähedus seadma üles suur veetõrs , mis juurde ajama rahvas kokku , et sunniviisil ristima . küla vahele ja tee äärde püstitama aga suur tõrvama puurist ning rahvas sundima see kummardama . risti kummardamine näitama usinasti eeskuju taani rüütel ja lihtsõjamees , kes kandma ülitore rõngashame ja läikima hõõruma raudkilp , mis kolin olema kogu laagripaik täis . üldse olema tema kõik raud nõnda rängasti naastutatud , et paljas mõõgatera olema maarahvas raske olnud see vastu miski ette võtma . oma säärane vägevus minema tema üsna peagi ülbe ning hakkama rävälane üha enam ja igapidi suruma . ka kaupmees muutuma nüüd üha ahnem ning püüdma kaubavahetamine rahvas petma . tema vahetama tema isegi tühine nõel , nuga ja peeglitükike vastu hinnaline karusnahk , mesi , vaha ja vili . kui siis Meelis säärane petukaup pärast püüdma oma suguvend kasu sõna vahele astuma , muutuma kaupmees tige ning ütlema tema nõnda : " kuidas , sina hakkama siin pagan kasu kaitsma !" " tema olema ju samuti inimene , kes palgehigi looma vara sina nüüd ise petma ," kostma Meelis . " pagan , kes ei uskuma Kristus , ei olema tõeline inimene ning tema võima halastamatult petma ja suruma ." Kui rävälane olema nii rumal , kui taani kaupmees arvama . silmakiri olema tema küll valmis laskma ise kaubavahetamine petma , kuid kõik see tegema tema ainult seepärast , et see paremini taanlane valvelolek uinutama . tema vanem tooma Taani kuningas ja tema vägev abimees tore ja hinnaline kingitus , otsekui olema tema valmima painutama oma kael see kandma alla . kolmas päev asuma aga taanlane ka Rävala kants lammutama , kiskuma suur raudkonks abil kõik see puu kaitsetara maha . sama aeg hakkama aga teine murdma kivi ja põletama lubi , et vana rävälane linnusepaik ise tarvis üks hoopis vägevam kants ehitama . nägema kõik see oma suguvend töö ja vaev hävitamine , ei suutma Meelis enam rahulik jääma , vaid tema hakkama valjusti kõige see ülekohus vastu sõitlema . kui aga säärane Meelis nurin kuningas ihukaitsja kõrv puutuma , siis võtma tema tema kinni , köitma käsi ja jalg ning siduma üks vanker külge , kuni kuningas ise määrama tema paras nuhtlus . kuulma , et kaupmees olema tulnud kaasa keegi noormees , kes tema tahtmine ja tegemine vastu söandama sõnama , muutuma kuningas Valdemar üpris kuri ning tema andma käsk , et Meelis juba järgmine varahommik kõige suurem valjus hukkama . see pidama tema õmblema härjanahk ning sadamasild meri heitma . et tema aga surmahirm kauem vaevlema saama , see andma tema juba õhtu säärane otsus teadma . puru+ksrebitud riie ja kõvasti kinniköidetud käsi kükitama Meelis taanlane laager vanker kõrval ning mõtlema kibedus järgnev hommik , millal tema viimne kord nägema päike , et siis elajanahk õmmeldu hukkuma . tema ei kartma surm , sest juba mitu kord olema tema pidama suur hädaoht olema , kuid nüüd pidama lõpp ometi tulema , sest pääs ei olnud kuskilt nägema . tema kahetsema ainult , et tema ei õnnestuma enne see nägema oma vanem , kes järele tema nüüd suur ning piiritu igatsus tundma . vahepeal tulema üks preester tema juurde , et tema viimane jumalaarm andma . Kui Meelis lükkama tema pakkumine uhkelt kõrvale , lausuma nõnda : " kas see olema keegi arm , kui sina inimene kodupaik lõhkuma , see vara hävitama ning üsna süütu inimene surm mõistma ? minema ära , mina ei tahtma sina käest mingi arm vastu võtma !" " poiss , mina nägema , et sina kõnelema sõge pagan , aga mitte kristlane !" lausuma preester oma sõrm manitsevalt tõstma . " häbenema Kristus nimi suu võtma , sest tema pidama sina tegu pärast pisar valama . mina olema nägema kahesugune inimene - üks , kes palgehigi töö tegema ja kes sina pagan nimetama , teine aga olema sina , kristlane , kes inimene kurnav ja see vaevamine lõbu tundma !" " pagan , sina olema päris pagan , sina pidama tuli kõrvetama !" hüüdma nüüd preester ja minema sajatama minema . Meelis aga vaevlema edasi . tema kõri olema kuivama janu , silm punsuma pea ning kinniköidetud käsi hakkama tursuma . silm ette ilmuma tema kohutav viirastus , mis üks olema hullem kui teine . ümberringi vilkuma aga laagrituli , kuna kaugemal laiutama ise ööpilkane pimedus . kõik sõjamees magama juba norskama ja ainult vahimees kõndima unine ringi , andma huige ise üksteise tundma . nii mööduma aeg ning üsna peatselt pidama saabuma hommik , mis olema määrama Meelis hukkamine . eemal mäenõlvak , kus asuma vürst Vitslav sõjamees laager , laskma juba laagrituli kustuma . siis aga , keset öörahu , kostma äkki eemalt üksik sarvehuige , mis järgnema hundikisa . ja enne kui taanlane suutma uni virguma ning oma oda käsi kahmama , tormama rävälane parv suur kisa tema peale . tema tulema jooksujalu , tapper ja kilp kolisema tema käsi ning raud lööma kolks vastu raud . telk tallama puruks ning palju lööma maha . Rävälas ning harjulane olema ainult silmakiri näidanud maa tungima taanlane vastu rahu , et see paremini oma vägi kokku koondama . ja kui see kolmas päev öö olema sündima , siis tormama tema nüüd see vihasemalt taanlane kallale . ümberringi käima käsikähm . kostma mõõgahoop lajatus , ähkimine , oie , hõikamine ja surmahäda-karjatus . ühtaegu algama ka laager teine serv lahing , vihane , halastamatu ja metsik . taanlane suruma mitu paik otsekui ärahirmunud lambakari hunnik kokku ning see lööma kõige suurem valjus maha . ümberringi kostev tapakisa kaikuma aga isegi kaugele meri . " harjulane olema langema mina peale ," karjuma taanlane . päästma kuningas , kuningas olema häda !" " siia , vend , vabastama mina köidik ," hüüdma Meelis ja hakkama kütke rabelema . ka tema tahtma nüüd oma suguvend seas võitlema , tahtma oma pisku ihuramm tema abi olema . Kui üldine kära ei pannud keegi tema tähele , lahing tormama tema lihtsalt üle . köidik sõlm olema aga tugev , kanep nöör soonima tema käsi ega andma kuskilt järele . pärani silm vahtima Meelis , kuidas ikka uus ja uus mees hulk tulema ja suruma taanlane peale . tema tungima ka piiskop Theodorich telk , mis linane riie mitu paik rebenema . piiskop ise tirima aga sealt välja ning tema üle mõistma karm kohus . " vend , vabastama mina !" hüüdma Meelis vankriratas küljes edasi rabelema . Kui üks tõrvik ei juhtuma tema valgustama , vaid tema punane kuma helkima ainult võitleja nägu ning panema hiilgama raud , mis taplus aina kõlisema ja kolksuma . " kes sina olema " kuulma siis äkki Meelis ise kõrval üks hääl . " olema Lembit poeg !" " missugune Lembit ... " Lehola Lembit poeg Meelis , taanlane hoidma mina siin vang !" " Lehola Lembit olema ammu juba manala ," kuulma siis Meelis öeldav . Kui see võima olema ka kuulmispete , sest tema ei saama üldine käratsemine see tundmatu sõna kuigi hästi aru . siis aga lõikama puruks kõik see köidik , mis tema ihuliige kammits hoidma . " tänu sina , suguvend !" hüüdma Meelis ja tahtma ise jalule ajama . Kui tema kukkuma samas prantsatama maha - köidik olema tema käe+d-jalg kange muutma . " oh häda , mis olema tema mina tegema ," hakkama tema nüüd kurtma hõõruma oma kangestuma jalg , kuna aga tundmatu vabastaja ruttama teine järele , et lahingumöll kaasa lööma . olema ise pisut toibutama , suutma Meelis ise lõpuks jalule ajama , ehk küll tema seejuures veelgi pisut tuikuma . siis aga hakkama tema ruttama vilkuv tõrvikutuli poole , kus tapukisa kord-korralt ikka suurem paisuma . peatselt leidma tema üks ratsanik hobune , kargama see sadul ning pöörama tema koon lahingukära poole . hobune täitma tema tahtmine aga suur tõrkumine , sest ühtepuhku pidama tema maas lamav surnu komistama . kui harjulane olema taanlane juba täielikult kimpu ajama ning olema see meri suruma , tõusma eemal mäenõlv asuma vürst Vitslav mees oma leer . hommikune aovalgus olema juba eemalt nägema , kuidas tema seal oma laagripaik end lahinguvalm seadma . tema tõmbama oma nahkne vammus raudrõngas punuma hame , panema raudkiiver pea ning kahmama mõõk ja sõjanui pihk . vürst Vitslav ise , kasvult peaaegu hiiglane , asuma oma laiarinnaline hobune ning kiskuma puus mõõk . ja siis hakkama kogu tema sõjamees arvutu parv mäerinnak alla laskuma . suur tuhin olema harjulane see laagripaik hoopis unarus jätma . hõljuv oda lähenema nüüd tapluspaik vürst Vitslav mees tihe rida . mis enam tema mägi alla jõudma , see kiirem muutuma tema samm . ning lõpuks , jõudma tasane lagendik , hakkama tema parv suur hoog maarahvas väele lähenema , lööma vali prahvatus tema selg tagant peale . kui harjulane leer uus vaenuhulk pealetulek märkama , siis olema juba hilja . tagumine tema seadma ise küll Vitslav vägi vastu võitlema , kuid esimene , kes parajasti taanlane kähmlus pidama , ei saama enam ümberpööramine mahti . pealegi olema tema rida võitlus segamini paisatud ning tema vahele tekkima lõhe , kust nüüd uus vaenuhulk sisse tormama . " oh-hoo !" karjuma vürst Vitslav , ruttama tõstma mõõk tuhin . " oh-hei !" hõikama tema lahingurivi teine serv vastu . taanlane seas puhuti aga pasun . uus lahing algama . mees raiuma vastamisi . haavatu hobune minema valu pärast hull . tema kisendama hirnuma ja tallama mees jalg alla . ka taanlane , nägema nüüd abivägi pära+lejõudmine , võtma uuesti süda ja hakkama kõvasti peale suruma . harjulane sattuma aga kaks rinderida vahele ning tema suruma omakorda kokku . nool vuhisema ümberringi , lööma laksatama vastu raudkiiver , või tungima sopsatama kõht . Meelis , kes kogu aeg taplema Vitslav sõdalane vastu , raiuma ise lõpuks üks see salk läbi ning tungima üksik mäekink välja , kus pöörama oma hobune ümber . parajasti tõusma hommikune päike , heitma punakas valgus kogu lahingupaik . mees olema seal segamini läinud , nii et eemalt vaatama olema raske eraldama oma vaenlane . kogu Lindanisa kaljumägi ja meri vaheline tasandik olema nüüd sõdalane kubinal täis , tema liikuma ning kihama otsekui sipelgas kobar koos . pealegi olema taanlane voorivanker mitu paik põlema süüdatud ning see leegitsema ja suitsema otsekui tõrvatungal . Kui ei olnud nüüd Meelis mahti see jube vaatemäng pealt vaatama - lahing kutsuma tema kaasa . tema vajuma uuesti hobune kael ning tormama kink alla , et minema tuhin . tuul vuhisema tema kõrv ning kiire ratsutamine minema tema silm kirju . jällegi nägema tema ise ees võõras nägu , vihaselt vilkuv silmapaar ja irevile tõmbuma suu , mis kisendama vandesajatus ja ähvardama surm . " raiuma !" " uuh , sopsama süda ... " Valdemar eest surema ... elama kuningas Valdemar ... karjuma taanlane . " surm tema , et tahtma mina ori tegema !" paremalt poolt lähenema võitluspaik rühm taanlane , valge risti tähistama veripunane lipp lehvima see lotendama ees . see rüütel kilp olema ehituma kolm lõvi ja kuldsüda kujutis . hobune olema tema kaema raudsoomus ning see tihe lakk lehvima tuul käes . löök järgnema löök , raud pilduma raud küljest säde , ja lõpuks olema harjulane ning rävälane sundima tagasi tõmbuma . palju see lamama juba maas , ihu täis verine verme , kuna aga hobune rautama kabi sõtkuma see puruks . Meelis sattuma üks tumedasilmaline vastane kokku . see tegema tema pihta kaks-kolm terav löök , kuid ikka õnnestuma tema see tagasi tõrjuma . Kui vaenlane olema enam ihuramm kui tema ning Meelis hakkama väsima . ja siis saama tema terav mõõgapiste puus . tuikav valu käima tema läbi süda , silmeesine tõmbuma tema must ning mõõk kukkuma käsi . kindlasti olema Meelis pidama seesama paik surema , kui mitte tema väledajalgne ratsu olema tema lahingumöll eemale kandma . harjulane taganema Lindanisa kants alt - see lahing olema tema siiski kaotama . ei aidanud mees vaprus ega ihuramm , sest raud soomustama vaenlane olema siiski tugevam . kui päike juba üsna kõrgelt paistma , tekkima endine lahingupaik vaikus . maarahvas olema mitu ilmakaar poole laiali jooksma , kuna aga taanlane koos oma liitlane istuma seal oma surnu vahel lõõtsutama maas ja puhkama lahinguväsimus . kuningas Valdemar , kes vahepeal olema hirm üks oma laev põgenema , tulema nüüd tagasi ja ratsutama lahinguväli ringi . ehk küll raskesti saavutama võit tegema tema süda rõõm , pidama tema oma langenu pärast kibe pisar valama . et tema aga maa jäämine pelgama , siis tegema tema kiire ettevalmistus laev lahkumine . Rävälä jätma tema aga oma asevalitseja koos suur sõjavägi , kes kättevõidetud Lindanisa kants pidama tema ala hoidma ning see veelgi kindlustama . [ 1 ] Läänemeri lõunaosa Rügen saar ja Pomorze valitsema lääneslaavlane vürst , kes olema Taani kuningas vasall 9. see olema üks sume suvekuu päev , kui Meelis lõpuks oma silm avama . kus tema parajasti viibima , mis kõik olema tema vahepeal juhtuma - see ei teadma tema esialgu miski , sest tema mõistus olema pärast palavik möödumine üsna segane . ainult see tema teadma , et see lavats olema tema lebama juba ammu ning et keegi hoolitsev käsi olema tema silmnägu higi pühkima . kui tema aga nüüd mõistus juurde tagasi tulema , kaduma see hoolitsev käsi koos silmapaar kuhugi kaugus ning tema nägema ainult tare nurk konutav taat , kes parajasti olema üks loogapuu voolima . " taat , kes sina olema , ning kus mina õieti viibima " küsima Meelis ise istukile ajama . hallipäine rauk ei pannud aga küsimus tähele , sest tema olema kurt . " taat ae , taat ... ühtaegu tundma aga Meelis valupiste puus ning tema vajuma oigama tagasi lavats . tema haav olema veel liiga lahtine , see sundima tema rahulik jääma . ja alles nüüd hakkama Meelis meenuma tapuväli , lahing taanlane ning ka see , kuidas tema kähmlus haavama saama . kõik tulema meel . ainult see , mis tema pärast sündima ning kes tema lahingupaik ära koristama , kõigest see ei teadma tema miski ning keegi olema tema järele pärima . kurt jääma taat voolima aga oma kumer voolmeraud loogapuu ikka edasi ega pannud tema üldse tähele . Krõõps , krõõps , kaapima haljas ihuma raud loogapuu voolima . see olema ka ainus heli , mis nüüd Meelis kõrv kostma . Kui lõpuks ometi märkama see hõbehall rauk , et haavama noormees , kes sõdalane olema Harju põgenema üks öö tema tare tooma , olema hakanud ise liigutama . tema asetama haavatud käsi tema rind ning suruma tema tagasi lambanahk . seejuures ei lausuma see rauk aga üks sõna , sest tema olema ühtlasi ka tumm . nägema haavama noormees rahutus , arvama rauk , et tema tundma nälg . lahkuma pilk kamber , tulema tema tagasi kausitäis kitsepiim , tooma ühtlasi ka odrakarask ja mesi . Kui haigushoog ei tahtma inimene üldse sööma , ja nõnda olema see nüüd ka Meelis - tema väsima üsna peagi ning suikuma uuesti . Kui õhtu eel , mil kasin valgus , mis läbi pajaluuk tare paistma , veelgi väiksem jääma , tunduma Meelis jällegi , otsekui olema keegi tundmatu neitsi tema lavats juurde ilmuma . tema tunduma , nagu olema see neitsi asetama oma käsi tema palav silmnägu , see silitama ja siis niisutama vesi kastma rätik . võib-olla olema see kõik tühine silmapete , mis haigushoog inimene tihti peale tulema . Kui ometi tunduma see tema nüüd päris tõelikkus ning see viirastuslik neitsi hool tooma tema koguni mõnevõrra kergendus . " Astrid !" sosistama tema see puhk . kui tema aga kas või korraks oma silmalaug avama , siis otsekohe kaduma see neitsi tema juurest . ja seepärast tema lõpuks ei püüdma oma laug avama , vaid ainult salamahti piiluma tema vahelt . kui aga saabuma ööpilkane pimedus , istuma see neitsi tema lavats kõrval ning valvama otse nõndasama , nagu valvama surija juures , kuni tema hing lahkuma ihu . aeg-ajalt tegema mõõgapiste saama lahtine haav Meelis nii ränk vaev , et tema pidama kisendama püherdama . ja kui tema oigamine üsna suur minema , siis voolama see neitsi pisar silm , otsekui olema tema süda mitu tükk lõhki kiskuma . kui aga uus hommik hakkama koitma ning läbi pajaluuk valgus jällegi tare tungima , olema too tundmatu neitsi Meelis lavats juurest kaduma . ainult varajane lind laul ja ergas vidin olema siis Meelis ärataja . Meelis aga ei teadma ikkagi , olema see tõeline inimene või ainult kaduv viirastus , kes tema juures valvama . rauk olema tema miski küsima , sest tema ei suutma ju vastama . ja nõnda põdema mööduma öö ja päev , see saama nädal ja kuu , kuid Meelis lamama ikka veel tõvelavats , sest tapamöll saama haav olema visa paranema , kuigi see määrima karurasv ja lõhnav taimemahl . siis tulema talv , külm ning pakaserohke . kõle tuul hakkama puhuma ning hang kerkima otsekui suur lumevall tare ümber . tee mattuma lumi ning soo külmuma kinni . Meelis puusahaav olema lõpuks ometi jõudsasti paranema hakanud , ning siis üks päev võima tema ise jalule ajama . Meelis suur kurvastus kaduma aga see aeg see neitsi , kes tema vaevlemine silmapilk olema tema kõrval valvama . nüüd soovima Meelis kuulma , mis vahepeal olema maailm juhtuma . tema tahtma teadma , et kus tema nüüd ise asuma ja mis olema saama taanlane , kes tema olema ootamatu taplus sattuma . Kui peale kurttumm rauk olema üksik metsamaja mitte keegi , kes olema suutma tema kõigest see rääkima . üks päev tulema see üksik metsaonn karukütt . tema tulema kaugelt põhi poolt lumine lagendik tagant , kihutama suusk , mis tald alla olema kalaliim kinnitama põdranahk , mis karv olema lumi libe liikuma . see olema suur hundinahkne karvamüts pea , habe aga tugevasti härmas . kui tema tare astuma , tooma tema sinna tublisti külm , mis see riie vahelt välja tungima . oma terav ihuma piik ja karupüüdmine hark asetama tema kolksatama nurk sein najale ning laskuma siis istelavats puhkama . see olema Lihula mees , nagu tema ise seletama . kurttumm rauk oskama tema käsi ja sõrm abil üsna hästi rääkima ning ainult Meelis ei saama säärane imelik keel aru . ja tema karukütt kuulma siis Meelis , et taanlane olema endiselt Rävälä sees ning olema ehitama sinna tubli paekivi kants ega mõtlema enam rand lahkuma . palju Rävälä maavanem olema tema aga ennekuulmatu vaev läbi hukka saatma , hirmutus ja hoiatus kõik teine . Lehola kohta teadma see mees nõndapalju pajatama , et see paik asuma üsna kaugel lõuna pool . tema ütlema , et läbi kinnituisanud tee ja suur lumehang olema Meelis üksinda peaaegu võimatu sinna pääsema - tee olema tundmatu ning üsna kergesti võima tema laas kiskja hammas all otsa saama . et see mees rääkima tõsi , see mõistma Meelis . et tema kärsitu vaim ei lubama tema ka siia kevad ootama jääma , hakkama Meelis karukütt peale käima , et see võtma tema kaasa . see olema imelik soov ning tahtmine , mis nüüd Meelis hakkama karukütt peale käima . algul olema tema naljatama see nõus , kuid nägema , et see tõvesäng tõusma noormees olema ikka tõsi taga , hakkama tema tema tahtmine laitma . ja see tema pidama tegema , sest metsaline küttimine ei olnud poisike töö ja tegevus , vaid see nõudma täis ramm mees jõud . tema rääkima kõik see hädaoht , mis kütt karukoobas juures varitsev , teadma ainult see , et Meelis olema mitu puhk suur hädaoht olnud . ning alles pärast pikk vaidlus olema tema Meelis kaasatulemine nõus . metsaonn leiduma tema üks paar suusk , hundinahkne kasukas ja paras pikkus oda , mis tera ihuma läikima . varahommik , kui mees olema metsaonn öö mööda saatma , asuma tee . külm olema vali , tema näpistama nina ning tegema hingamine raske , kui kütt ise suu alla seadma . rauk seisma tare lävi ning viipama käsi . Meelis vaatama korraks tagasi ning viibutama käsi , ja siis pöörduma tema ümber ning hakkama mees järele kihutama . tarenurk tagant piiluma tema aga järele paar sinine silm . ning kui tuul puhuma linalakne juus püüdma see silm kinni katma , siis seesama käsi , mis Meelis põsk olema silitama , tõrjuma juus otsaesine tagasi . see neitsi seisma veel kaua üks ja sama koht ning vahtima kink laskuv Meelis järele , sosistama : " nüüd tema minema Astrid juurde tagasi !" 10. kes olema käima südatalv kauge metsakuru , kuhu inimene see aeg üsna harva juhtuma minema , see teadma küll , milline salapärane vaikus seal valitsema . kuskil ei kuulduma siis elev lind vidin , mis kevad ja suvi olema harjuma kuulma . kõik olema tarduma vaikus ja isegi mets ei kohisema siis enam . sirge puutüvi seisma ainult ümberringi otsekui määratu suur templisamba , kuna tema võra olema lumerohkus all kaardu vajuma . ja metsaalune - see olema täis lumi , mis tuul olema sile puhuma . aeg-ajalt võima aga see lumi silmama metsloom jälg - üks määratu suur , teine aga tibatilluke ja tippamisi astuma ning see kaduma õige peagi mõni puujuur vari . säärane metsaalune kõndima siis inimene otsekui mingi määratu suur tempel , kus iga huige vastu kajama . kui koputama vastu puutüvi , olema aga see lajatus õige kaugele kuulma . vaikus olema koguni nõnda suur , et isegi väike rähn nokaklõbin , kui tema see vastu külmuma puutüvi tonkima , olema kaugele kuulma . või jällegi siis , kui suurem lind istuma oks ning toitma ise pung , mis kevad pidama lahti pakatama , suutma harjuma kõrv see juba eemalt märkama . üks säärane vaikne päev kihutama Lihula karukütt suusk läbi mets . et suusatamine mets nõudma suur oskus , olema Meelis esialgu raske see samm pidama . tema pidama harjuma suusk jalg heitma libistama see puhm alt läbi ja siis ise üle puhm uuesti suusk astuma . või siis jällegi mäekink alla kihutama , nii et jalg kuskil ei vääratama ning tema ise vastu puu ei põrkama , mis mõnikord võima ka surm lõppema . mäkketõusmine harjuma tema aga õige peagi , sest põdrakarv , mis katma suusatald , ei laskma tema tagurpidi libisema , vaid jääma iga jalaastumine paigale püsima . " oh-hoi !" karjuma kütt , kui mõni tema juhtuma teine maha jääma . " edasi !" hõikama üksteise ergutama . suusk libisema sahinal , kuna inimene asupaik jääma ikka kaugemale , kuni lõpuks olema metsaserv keegi enam aim . Kui äraeksimine ei kartma see vana kütt mitte keegi , sest päevavalgus ja taevatäht järgi oskama tema ilmakaar määrama ning see järgi lõpuks jällegi mets välja tulema . kui aga ööpuhkus peatuma jääma , raiuma kõigepealt puu maha , laasima see oks ja veeretama paarikaupa kõrvuti rida . iga tüvepaar vahele läitma aga tulema , mis võima seal hommik hõõguma , ilma et tema olema kustuma . küpsetanu see tuli liha ning sööma , heitma hõõguv tüvi vahele mahalaotatud oks puhkama , et hommik värske ihuramm karukoobas otsimine jätkama . nõnda elama metsloomaküttija talv . see elu olema karm , sest peale külm ja väsimus tulema tihti ka nälg tundma . kõik lisa olema aga hädaoht varitsema metsamees , sest suur hundikari püüdma tihti öösiti uni pealt kallale tikkuma . üks hommik leidma aga karukoobas . Meelis olema olnud raske see ära tundma , kuid kütt viluma silm märkama see kohe , sest hingeaur , mis karukoobas välja tungima , olema kütt kindel märk , et metsaline põõnutama pesa . märganud üks säärane lumi kaema kuhi kaks suur haraline tamm vahel , tõstma karukütt vanem märguanne käsi . kohe seisatama mees ja osa tema astuma koguni suusk . teine aga suusatama vanem juhatus mööda ringi ning piirama karukoobas ümber , et metsaline ei võima kuskilt jääma lahtine väljapääs . Meelis , kes kõik see vaikselt pealt vaatama , tundma nüüd ometi , kuidas tema süda hakkama üha valjemini rind põksuma . tõeliselt aga ei tundma tema hirm , sest hädaoht olema tema juba varem olnud ning koguni mitu korral surm lausa silm vaadanud . Kui ometi olema see nüüd mingi imeline erutus , mis sundima tema kramplikult odavars pihk suruma ning ühtlasi ajama ka pea kuum . küttimine algama : mees võtma selg oma oda ja karuküttimine hark , hakkama siis pikkamisi koobas lähenema . seejuures muutuma tema vahekaugus üksteise ikka väiksem ja väiksem . ka Meelis tahtma tema kõrv edasi sammuma , kuid kütt vanem võtma tema lausuma : " sina jääma mina selg taha , sest kui karu pidama juhtumisi sina peale langema , siis ei oskama sina tema vastu miski ette võtma . õppima enne !" kui siis mees olema see komme karukoobas üsna ligi läinud , jääma tema peatuma . võtma seejärel oma haraline hark , torkama tema see otsapidi lumi , astuma tema peale ning harupool ise silmnägu kõrgus hoidma jääma ootama . oda või terav ihuma pikk nuga parem käsi , seisma kütt õielihoitud hark ümber karukoobas ja varitsema , kuna aga üks tema jooksma koobas juurde , hakkama see pikk ritv suskima . ridvaots tungima läbi lumekate ning ühtlasi ka läbi hagu , mis alla karu olema sügis pugema . algul jääma koobas kõik vaikne , olgugi et õrritaja ühtepuhku aina torkima . " ott , noh , tulema välja !" hüüdma mees . vaikus . juba arvama kütt , et tema olema sattuma tühi koobas ning pidama see kord saak jääma . Kui siis üsna äkki kostma koobas tasane urin . see olema kinnitus , et metsaline puhkama sees . urin muutuma veelgi valjem ju koguni tige , kuna aga mees silmnägu tekkima tõsidus . käpik heitma kiiresti käsi ning kütt valmistuma paljas käsi heitlus minema . ja sama kuulduma murduv oks ragin , lumi langema lahmakas koobas ning karu kargama välja . tema olema tumepruun ja kasvult koguni nõnda suur , et kui tema ise tagumine jalg püsti ajama , siis ulatuma tema kaugelt üle mees pea . nõnda suur karu olema isegi see vana kütt ammu enam nägema . ajama oma lõug pärani , tungima hingeaur tema välkuv kihv vahelt pahinal välja . tema sätendav silm vilkuma aga metsik ning tige viha . " hoidma alt , kargama ... kuulduma manitsev hüüd . Kui juba tormama karu esimene ettejuhtuv mees peale . see pistma aga osavalt oma hark tema kurk alla , ning metsaline ei pääsnudk enam edasi . ning ühtaegu virutama kütt tema oda . kuna aga karu kogu aeg rabelema , siis oda ei tabama , vaid minema ainult nahk kriimustama mööda . vihastuma äigama nüüd karu oma käpp nii ägedasti , et hark purunema ning mees kukkuma tagurpidi lumi . kohe olema metsaline vihaselt tema kallal . Kui nüüd olema kütt vanem omakorda jaol . tema torkama oda metsaline külge . välkväledalt pöörduma karu uus vaenlane poole , kuna odavars raksatama murduma ja tera jääma tema ribi vahele . silmapilk olema hädaohtlik , sest mees olema käsi veel ainult nuga , mis tema vöö vahelt tõmbama , kuna aga kaaslane olema tema ikkagi nõnda kaugel , et keegi olema jõudma õige aeg abi ruttama . Meelis , kes kõik see nüüd üsna lähedal seisma pealt nägema , ei hakanud enam sugugi kõhklema . kui karu ise uuesti tagumine jalg ajama kaitsetu jääma kütt parajasti peale kargama olema , jooksma Meelis kahlama läbi sügav lumi ja lööma oma oda hoog karu rindu . see olema teine haav , mis metsaline saama . tema kukkuma küll korraks mütsatama maha , kuid see jõuetus kestma tema ainult silmapilk . viimane ramm kokku võtma ajama tema möirgama ise uuesti püsti ning äigama Meelis käpp , kiskuma tema riie ainus rops lõhki . nüüd aga olema teine kütt jagu . " Õõt , sina peletis !" hüüdma tema valjusti ja pistma tema oda mitu paik läbi , " kuhu sina mees käsi ikkagi pääsema ... see komme tapma see suur ning vihane karu , kes nahk võima üpris tore ning soe saanivaip saama . kui tapma metsaline maas lamama ning kütt tema igapidi hindavalt uurima , seisma Meelis lõõtsutama paigal . ehk küll tema riie olema räbal kiskuma , tundma tema siiski suur rõõm , et olema suutma kaaslane kasulik olema . vanem karukütt , kes nüüd samuti olema ise jalule ajama , astuma tema juurde ning ütlema tema käsi suruma : " mina poiss , tänu sina olema mina veel elu ning liikuma ja kõnelema !" rohkem tema aga see ei rääkima , sest karukütt olema üldse väga sõnaaher mees - karm ja tõsine , kes naer ise üks ei kandma . karu nülgima aga nahk sealsamas , lihakäntsakas jaotama kandmine mees vahel , ja siis tegema puhkus peatuma , et teine päev jällegi metsloom küttimine jätkama . säärane olema kütt elu , kui tema talv läbi mets ringi kolama , tabama kord suurem , kord väiksem loom . kui aga õige suur talvekülm juhtuma peale tulema , siis ehitama tema kuuseoks ise onn , katma see pealt veel lumi , kuna sisse tegema tulelõke , mis paiste võima rahulikult puhkama . kinnikülmunud jõgi äärde sattuma küttima ka saarmas . see loom olema aga hoopis raske käsi saama , sest tema olema üpris ergas ja kaval . Kui tema hinnaline nahk tasuma rikkalikult püüdmine vaev . saarmas küttima imekavalasti ülesseatud võrk ja silmus abil see mängupaik , mis asuma käärurikas jõekallas , kuhu tema vahel terve perekond kokku tulema liug laskma . nagu inimene üldse harjuma igasugune eluviis , nõnda harjuma Meelis metsamees komme ning õige peatselt oskama ka ise võrk ja püünis üles seadma , mis pärast tema saama kütt aina kiitma . Kui ometi ei kavatsema tema lõplikult metsamees jääma , vaid mõtlema ikka ja alati tagasipöördumine oma isakodu . tõsi , nüüd ei saama tema enam kahtlema oma isa surm ning et ordurüütel võimutsema juba mitmes aasta maa peremees ka Sakala . kõik see rääkima ja kinnitama tema nii , et tema ei jääma muu üle , kui uskuma . et tema aga olema langema kihelkonnavanem poeg , siis hoiatama karukütt tema tema kodupaik avalikult ilmumine eest . tema ütlema : " ordurüütel võtma sina seal otsekohe kinni , kartma sina ise samasugune vaenlane , nagu olema see sina kaduma isa Lembit ." säärane sõna hakkama aga Meelis süda idanema otsekui rammus maapind langema viljatera . oma süda andma tema juba nüüdsama salajane tõotus , et kui tema isa olema tõesti langema ristirüütel ohver , siis olema tema esimene kohus see vastu võitlus jätkama . 11. pikkamisi hakkama talv lõppema ja jällegi olema saabuma kevad . jällegi hakkama päike heledamini paistma , lumi sulama otsekui vaht , pagema kraav ja kaduma siis hoopis . konn pistma vesi seest pea ja krooksuma , lõoke lõõritama õhk ja kaselatv häälitsema vint ja liirutaja . rändlind ruttama kaugelt võõrsilt tagasi kodumaa ning hakkama pesa ehitama . maarahvas olema aga oma kodumaa palju paik alla rõhuma ning nukker , kuna Meelis olema muutuma hoopis kodutu hulkur , kes ei tohtima avalikult oma kodupaik tagasi minema . esialgu minema tema koos metsamees Ridala , et seal oma rühkunud ning talvine kütielu rebenema riie kord seadma , oma osa saagis käsi saama ja siis suvi , mil iga põõsas pakkuma vari ja kindel pelgupaik , katsuma salaja kodutee asuma . sama aeg kui Sakala ja teine lõunapoolne maakond võimutsema sissetunginud ristivägi , olema taanlane võtma Harju ja ka teine põhjapoolne maaosa ise alla . maarahvas olema paljas riisuma ja ristiusk ike pandud . küll tekitama säärane ülekohus rahvas seas viha ja meelekibedus , kuid üha suurenev vaenlasehulk vastupanek hakkama mees ramm pikkamisi vähenema . säärane komme ei võima aga enam kuigi kaugel olema aeg , mil kõik maakond meessugu olema otsa saama . küll olema Meelis isa Lembit mõni aasta tagasi õhutama rahvas ning kutsuma rüütel vastupanek enneolemata suur malev kokku , et tema täis valjus vastu panema . Madisepäev toimuma Sakala väli see suur lahing , mis aga siiski lõppema vaenlane võit , kes olema liiv hõim ja lätlane sunniviis ja pettus teel abivägi kaasa võetud . Lembit ise olema aga see taplus otsa saama . ainult läänepoolne maakond olema veel vaba , kuid peagi pidama see võõras võim alla jääma . see juhtuma parajasti 1220. aasta suvi , kui Rootsimaa kuningas Juhan Sverkersson tulema omakorda suur laevavägi Lihula juures rand . ja ilma et rootslane olema hakkama pikemalt ümber vaatama , süütama tema kohe mõni küla põlema ning tungima Lihula linnus , mis hõlp vallutama , sest enamik mees viibima parajasti maa mööda laiali . kaasa olema tema ka preester , kes otsekohe hakkama nii noor kui ka vana vägisi ristima , et tema see komme oma alam kinnitama . jätma suur sõjavägi Lihula linnus maha , pöörduma rootslane kuningas õige peatselt tagasi oma kodumaa . mahajäänud rootslane aga hakkama seal ja kogu ümbruskond talitama nagu maa pärisperemees kunagi , tegema oma asupaik igapidi veelgi kindlam . Kui läänlane ei magama . tema alustama salajane läbirääkimine saarlane , et ühine vägi rootslane ära hävitama . rootslane püüdma aga Lihula oma võim kindlustamine Rävälä asuv taanlane sõprus sobitama . Kui nagu see ikka olema nõnda , et kus rohkem koer koos , seal lake muutuma vedelam , nõnda olema nüüdki : taanlane ei nägema see sugugi hea meel , et ka rootslane olema tulnud tema saak jagama . ja seepärast ei saama tema vahel kuigi tihe sõprus tekkima . ka lõuna pool asuma sakslane vaatama rootslane kade ning kõõrdi pilk . läänlane seas kestma aga käärimine kogu suvi : mees tulema suur hulk mets kokku ning pidama omavahel nõu . kihelkond vanem rääkima ja õhutama , andma edasi saarlane kindel lubadus ning manitsema mees kokkukutsumine puhul valmis olema . igaüks pidama siis tulema oma tapper , mõõk ja moonakott , nagu see tookord sõjakäik minema komme olema . nõnda , nõu pidama ja tulevane taplus ramm koguma ootama Läänemaa mees suur kärsitus oma Saaremaa hõim pära+lesaabumine . rootslane elama aga Lihula linnus vall taga üsna muretu elu . ka lähem küla olema tema ise alla võtma ning pidama aru , kuidas kogu maa Rootsi kuningakroon alla heitma . pärast kuningas lahkumine olema see ülemvalitseja Lihula Karl ja palju teine väiksem maavürst , kes lipkond eesots seisma . kui siis augustikuu kätte jõudma , hakkama saarlane tulema . juba varahommik võima rootslane vahimees ülal linnusevall silmama saarlane purjekas lähenemine . kõik tema ilmuma üksteise järel neem tagant välja , kõik värvikirju , ning laiguline puri punnis peal . viis , kümme , kakskümmend , nelikümmend laev suutma valvur lugema , siis minema tema pidama tema lausa kirju ning tema puhuma pasun . peamees jooksma kokku , vahtima ja tunnistama , et laev olema oma . kähku saatma nüüd käskjalg iga poole küla laiali ning kutsuma kõik oma sõjamees linnusevall taha kokku . saarlane tulema aga takistamatult rand , kus süütama tuli , mis suits olema märguanne kõik läänlane , et abivägi olema saabuma . see aeg kui siis meresõitja kõik rand kogunema , ilmuma eemalt mets ka läänlane tihe rida , kuna tema pea kohal aina välkuma haljas ihuma oda . see olema suur maarahvas hõim ühine hulk , kes nüüd kaks poolt Lihula linnus peale vajuma . rootslane puhuma pasun , see lipp panema linnusevall lehvima ning tema valmistuma otsustav taplus vastu . Karl rääkima ning õhutama mees , piiskop aga õnnistama see enne taplus minek ning valmistama langemine vastu ette . suur lahing olema algama . sõnaviija ratsutama väeleer vahel ning andma vanem tahtmine üksteise teadma . jalamees ruttama aga külg-külg kõrval jooksujalu edasi , kuna tema vööpael küljes rippuv ihumiskivi kõlksuma vastu kaitsekilp või odavars . ikka kiiremini ning hoogsamalt tormama Lihula kants kaks poolt peale ega tahtma enam rootslane isegi põgenemine ruum jätma . Kui rootslane olema ise ja linnusevall kindel , tema lootma kallalekippuja siiski jagu saama . suur kära ja hõiskamine vedama saarlane linnus alla oma kiviheite-katapult ning hakkama tema üles seadma . linnus pihttara serv paistma aga rootslane raudkiiver kaema pea - tema olema siiski üllatama ning tõsine . säärane pealetulek võima tema alati ootama , kuid et maarahvas hõim tulema korraga nõnda suur vägi , see ei arvama tema kunagi . nii taanlane kui ka sakslane olema tema alati rääkima , et maarahvas hõim olema kunagi sõdimine üksmeel . nüüd aga pidama tema suuresti kahetsema , et olema säärane kõrvapuhumine ise kahju kuulma võtma . enne kui päristaplus saama veel algama , laskma rootslane hertsog Karl puhuma sõjasarv ning tõusma siis ise linnus pihttara tagant kogu oma suurus püsti ja hüüdma tõlkija suu läbi nõnda : " miks olema nõnda suur vaenuvägi mina peale tulnud , kuna ometi olema mina kuningas kokkulepe järgi alistama ise see linnus !" " vaat see siin olema sina kokkulepe , rootsi hunt !" hüüdma saarlane vanem vihaselt ja viibutama oma päratu suur mõõk , kuna kõik tema mees puhkema naerma . " hõ-hõh-hõõ !" kajama see naeruhoog läbi saarlane rida ning kostma siis ka läänlane pool vastu . " tema tulema rääkima mina leping , tema , kes ise üks leping kinni ei pidama !" kui siis Meelis juhtuma saarlane vanem poole vaatama , ei suutma tema üllatushüüe tagasi hoidma - see olema ju sama saarlane , kes laev tema Väin jõgi meri põgenema ning torm kätte sattuma . " avama värav ning andma hea alla !" nõudma saarlane . " ei , Kristus ja kuningas nimel , mitte kunagi !" " siis tapma sina kõik nõnda kindlasti kui mina nimi olema Huldo !" saarlane hääl olema ähvardav , kuid oma õnnetus ei võtma rootslane tema mitte kuulma . tema koguni valmistuma äge kähmlus vastu , olema koguma kivi üles kantsiserv , et tema sealt kallaletungija kael veeretama ning see komme pihttara tagant hõlp vastu panema . ja siis algama taplus . saarlane üks ja läänlane teine poolt püüdma üksteise õlg ronima üles vall ehitama pihttara pääsema . rootslane aga , teadma , mis tema kants langemine olema ootama , panema meeleheitlik visadus vastu . hertsog Karl ise olema iga paik mees julgustama ning näitama oma vaprus eeskuju , kuna aga tema piiskop vend hüüdma ühtepuhku jumal abi ning kisendama taevane vägevus poole . ehk tema küll kõik olema suur kitsikus ja häda , ei laskma tema ometi ründaja vall tungima . nägema , et see komme võima piiramine pikk venima ning ka kaotus olema suur , kutsuma saarlane vanem Huldo oma mees tagasi ning andma see ka läänlane teadma . mees tõmbuma lõõtsutama vall eemale , kuna aga rootslane , pidama see ründaja taganemine , hakkama igasugune häbiväärne komme tema üle irvitama . saarlane olema aga nüüd varu hoopis teistsugune nõu , mis tema merelahing olema alati suur osavus kasutama : tema tooma laev maa oma tõrv ja vaigutünn ning hakkama linnusevall tuli tegema . pihttara ning pulvärgitaoline kaitsetorn , mis kõik olema ehitama puu , võtma õige peagi tuli ning hakkama leegitsema . algul püüdma rootslane tuli vesi summutama , kuid märkama õige peagi see kasutus . juba võtma tema vall lehvima pandud lahingulipp tuli . kõik see nägema haarama hertsog Karl üks oma leegitsev lipp ning kutsuma kõik mees kokku - see olema enam kui viissada mõõgakandja - ja hüüdma tema nõnda : " Rootsi vend , kui mina ei tahtma siin pagan süüdatud tuli läbi otsa saama , siis pidama ise tema pihta lööma . avama värav ning tormama peale , Issand ei jätma mina see kord maha !" linnusevärav paiskama lahti ning rootslane valguma tema rüsinal välja . tema mõõk välkuma pea kohal , üks löök olema ägedam kui teine . palju see olema juba tulema läbi kannatama saama - kes olema juus kõrbema , kes habe , kuid vapralt rühkima tema kõik taplus . tema tormama vall nõlvak alla ning andma löök otse saarlane rinderida keskele , ähvardama see pooleks raiuma . see meeleheitlik võitlus , kus üks vaenupool taplema oma elu eest , pidama saarlane pisut tagasi tõmbuma . see nägema saama rootslane enam julgus ning rõhuma kangemini peale . " Rootsi vend , jumal nimel !" hüüdma tema piiskop , kõrgemale tõstma risti , mis tema kogu aeg käsi hoidma . " lööma pagan , ja sina pärima igavene aukiitus ning kuningas tänu !" " lööma , lööma pagan !" kaja hüüe . nüüd heitma saarlane kõik oma viskeoda rootslane pihta , kahmama mõõk käsi ning hakkama omakorda peale suruma . ühtaegu vajuma külg ka läänlane peale ning rootslane sattuma rõngas , kust tema enam olema võimalik läbi raiuma . kähmlus olema äge , kuid ründaja rõngas tõmbuma ikka koomale ja koomale , kuna rootslane langema üksteise järel ning tema sulama kokku otsekui kevadine lumi päike käes . lahing lõppema . kõik rootslane olema langema ning mitte üks see ei õnnestuma pääsema . ainult mõni tema juhtuma haavatu veel elama , kuid tema lõpp olema lähedal . kähmlus väsima saarlane heitma aga käsi oma mõõk ning istuma sinnasamasse langenu ja haavatu kõrvale lahingupaik maha , et pisut hing tagasi tõmbama . tema vallandama oma vammusehõlm , võtma pea paks härjanahkne müts ning pühkima käeselg otsaesine higi . suur taplus olema lõppema võit , vaenlane hävitama viimne mees ning Lihula olema jällegi rootslane vaba . Meelis , kes samuti olema taplus osa võtma ning ainult õnnekombel pääsema üsna kerge kriimustus , liikuma nüüd lahingupaik ringi , otsima saarlane vanem . Kui üsna juhuslikult sattuma tema haavama rootslane , kes olema teine märgatavalt toredamini riietama . see olema Tingsryd maavürst Olopi poeg Sigurd . mõlema tema tundma teineteise peaaegu ühekorraga ning olema see väga üllatama . " ära puudutama mina , mina surema niikuinii üsna pea ," ütlema Olopi poeg Sigurd . sõna lausuma pistma Meelis oma mõõk vöö ning jääma lamaja kõrvale seisma . tema olema kahju nägema endine vägev mees siin nõnda abitult surema , aga mis tema saama sinna parata . " Meelis , sina ei võtma siis mina nõuanne kuulma ning muutuma uuesti pagan !" ütlema Olopi poeg Sigurd kustuv hääl . " Jumal ei andma see sina kunagi andeks !" " seal , kus olema mina isa ja vend , seal olema ka mina paik !" kostma Meelis tumedalt . " tema tahtma mina elu ja surm alati üks olema !" Tingsryd maavürst sulgema silm ning vaikima - tema surm olema õige lähedal . tema olema järgnema oma kuningas kutse ning tulnud siia kaugele Läänemeri taha võitma tema senine maa lisa . Kui kuningas säärane maa+deahnus pidama nüüd nii tema kui ka palju teine rootsi mees lunastama oma elu . tema surema siin kaugel eemal võõrsil , ilma et tema tütar Astrid see teadma . " Meelis ," lausuma siis Olopi poeg Sigurd kustuv hääl ning avama silm , " Meelis ... mina tütar Astrid ... sina teadma ... aga tema ei teadma see paik , kus surema ... Meelis kummarduma tema kohale , et paremini kuulma sosisev sõna . " paljastama mina rind ... võtma ristike kael , toimetama see Astrid ... sina lubama , tõotama !" " mina tegema see !" hüüdma Meelis , kuna nutt kippuma tema kurk tulema . ehk küll see mees , kes lamama nüüd tema ees ning olema surema , olema tema rahvas vaenlane , siis ometi tooma nüüd surm lepitus ning sundima unustama vihavaen . tema avama surija kuuehõlm sõlm ning paljastama tema rind , mis rippuma tilluke kuldama rist . otse ristike kõrval olema aga Olopi poeg Sigurd rind mõõgahaav , mis näima tegema tema valu . " ära surnu rüvetama ," kuulma Meelis äkki ise selg taga hääl ning keegi käsi asetus raskelt tema õlg . see olema saarlane vanem Huldo . " mina ei rüvetama , vaid täitma ainult tema viimne soov ... " sina eksima , sõber , surnu ei olema enam üks soov ," lausuma saarlane pea vangutama . " tema olema veel elus !" kinnitama Meelis . " aga , mina poiss , kus olema mina sina varem nägema " ütlema nüüd saarlane maha istuma ning käsi mõõgapide toetama . " eks olema sina see saarlane , kes koos meretorm sattuma ning merelaine lahku minema ." " millal , mina olema palju torm olnud " " see olema siis , kui laev Riia all käima ... lausuma Meelis ja hakkama Olopi poeg Sigurd kael võtma ristike , kuid pidama siis võpatama eemale tõmbuma - rootslane olema vahepeal hing heitma . " surema !" " kärvama tema kõik ," urisema seepeale Huldo , " ega tema mina vend olema halastama ... võtma surnu kael veri määrduma ristike pistma Meelis see oma saapasäär vahele ning ajama ise sirgu . ka saarlane tõusma ning ütlema , et nüüd tema mäletama tema - olema Lembit poeg Meelis . tema imestama , kui suur tema olema vahepeal sirguma , ning hakkama siis pärima kõik , mis tema vahepeal olema juhtuma . kõrv sammuma minema tema lahingupaigas eemale . kahju olema nüüd Meelis Olopi poeg Sigurd , kuid tema pidama see kahetsustunne alla suruma , sest kõik hoolimata olema tema ju ikkagi vaenlane , kes olema tulnud sõjatama tema isa põline maa . kahju olema ka tema tütar Astrid , kes tema pidama see ristike kätte toimetama , nagu olema surnu viimne soov . Lihula kants põlema aga veel järgnev öö , enne kui tema tuhk muutuma . saarlane ja läänlane koguma lahingupaik kõik oma langema kokku , asetama see puuriit ning süütama põlema . ja see aeg , kui tulema tema tuhk muutma , laulma mees oma langema kaaslane aukiitus kibe itkulaul . langema vaenlane surnukeha matma aga maamuld , sest tema ei peetuma see väärne , et laskma tuli läbi au ning puhtus maa pealt kaduma , vaid tema pidama muld õige kaua veel kõdunema . peatuma veel mõni päev Läänemaa ning varustama oma laev värske joogivesi , alustama saarlane kojusõit . rand suruma veel üksteise käsi , tänama abi eest ning andma vastastikku lubadus ikka ja alati üksteise abi olema . Meelis rääkima saarlane vanem Huldo veel pikalt ja kaua , andma tema üks kui teine asi nõu ning lubama tulema kunagi ka Sakala tema külastama . kui siis lõpuks saarlane olema kõik laev läinud ning puri lahti päästma , hakkama tema pikkamisi kallas eemalduma . see lahkumistervitus süütama mahajääja kallas tulema , mis vägev suitsusammas paistma veel kaugele meri , märk andma , et läänlane see tänutunne meel pidama . ka Meelis hakkama lahkuma , et ükskord ometi pärast pikk vaheaeg jälle tagasi kodu jõudma . lahingupaik olema tema saama ise tore varesekarva hobune koos sadul , ning nüüd ei suutma tema peatama enam miski . tõsi , teekond Lehola olema pikk , kuid veel pikem teekond olema tema juba maha käima . tema asuma tee , teadma , kas tema kodupaik omaksed enam olema . 12. jällegi olema saabuma rukkilõikus aeg . päike paistma lausa küpsetama helesinine taevas , kus valge pilvesõõna aeglaselt edasi liikuma . juba mitmes päev olema tundma tuulehõng , mis olema liigutama valmima viljapea . kõrsvili olema rammus maa seest üles kerkima , kuid nüüd olema enam käsi , mis olema suutma kõik see koristama - sõjatuhin olema uinutama palju Sakala mees . hirmunult lendama tiirutama taevalaotus all meigas , kuna kull olema otsekui nool tema kannul . küll püüdma see metstuvi tagaajaja käest pääsema , tõusma kord kõrgemale või siis lask allapoole tagasi , kuid kull aimama kõik tema liigutus järele ega laskma tema silm . vahemaa tema vahel kahanema aga silmanähtavalt . ja kui siis põgenev meigas olema viimane kõrvalepõige tegema , lööma kull oma kõver küüs tema selg ning kaduma koos saak mets , mis suur rohumaa taga algama . toosama mets väljuma kaks ratsanik - üks üsna nooruke , teine aga aasta mees . mõlema olema ruuge juus kaks poole lauk soetud , kuna silmnägu olema päevapaiste tublisti pruunistuma . tema olema tulnud mööda Paala lahingumees tee ning jääma metsaserv peatuma . see silm ees avanema suur lagendik , kus kolm aasta tagasi olema lööma Paala ehk Madisepäev lahing . " vaatama , Meelis ," ütlema vanem ratsamees ning pühkima käeselg otsaesine higi , " nüüd olema see kolm suvi täis saama , kui mina seesama paik siin ristirüütel taplus pidama . siin langema ka sina isa Lembit !" kõneleja olema Lembit vend Õnnepäev , kes nüüd kaotama lahing meenutama üsna vaikne jääma . Meelis aga hüppama sadul , laskuma silmili maha ning andma suu see maamuld , kus tema isa ja suguvend veri olema pidama nõnda ohtrasti voolama . pärast pikk aasta kestma eksirännak olema tema lõpuks tagasi kodu saabuma . Kui kui palju olema seal vahepeal teine muutuma : tema koduküla olema hoopis ümber ehitama - uus maja ja rehetuba , sest vaenlane olema vana kõik maha põletama . ka rahvas olema kihelkond hoopis vähem jääma , sest lahing saama palju mees otsa . tema ema olema surema ja palju teine , kes tema veel mäletama , enneaegselt otsa saama . elama veel tema lell Õnnepäev , kes häda sunnil olema pidama piiskop sulane rahu paluma ning ise täielikult see meelevald alla heitma . ja nüüd siis olema lell tema siia tooma , et näitama tema see lahingupaik , kus tema isa olema suigutama mõõk . " vaatama , Meelis ," ütlema Õnnepäev käsi paremale osutama , " sealtsamast metsaserv jälgima koos sina kaduma isa see tulek - oi-oi , kui palju tema olema ! ainuüksi raudvammus rüütel olema enam kui kolm tuhat äravalitud mees , peale see aga veel lätlane ja liivlane abivägi . maa põruma ümberringi , kui tema kõik korraga tulema . ja mina ei salgama - hing kippuma mina see suur vägi nägema värisema . Kui sina isa ei kartma , tema olema kärsitu ning kippuma lahing , ja see tema hukatus olema ! tõsi , mina vägi olema enneolematult suur , sest kokku olema tulnud peale mina oma Sakala mees veel ridalasi , harjulane , rävälane , virulane ja järvalane , koguhulk kuus tuhat mõõgamees . ka vene liiduvägi lubama mina abi tulema , kuid jääma hiljaks . ja seega olema vaenlane mina hulk poolest üle ." Õnnepäev tegema lühike peatus , kuna Meelis vaikima endiselt . oma vaimusilm nägema tema nüüd see kole suur vaenlane väehulk , mis liikumine tema lell parajasti pajatama . tema nägema , kuidas rüütel oma raudvammus kolisema ikka lähemale ratsutama , kuulma lätlane pöör ning võiduahne kisa ja hobune hirnumine . siis aga jätkama lell uuesti : " mina olema vägi mets ootama , sakalane kõik parem käsi . vaenlane olema aga see aim , sest tema liikuma poolpõik mina varjupaik mööda . olema ülim aeg tema külg peale lööma . seni olema laskma see mina otsimine küllaltki juba väsima . Lembit tõstma esimene mõõk , tema käsuhüüd kajama kaugele üks rindeserv teine , ja siis kargama kõik hunt kombel oma varjupaik välja . see nägema pöörama rüütel oma hobune mina vastu ja langetama oma pikk oda õieli ette , kuna liivlane ja lätlane asuma tema külg . ja siis ... tema vaikima . " ja mis edasi , lell , kõnelema !" " palju seal enam ei olema ," kostma Õnnepäev nukralt . " liivlane lõim küll laiali , rävälane tungima tema oda peale , raiuma läbi ning hakkama siis ristirüütel voorisulane kimbutama . rüütel raudvägi lõhkuma aga keskelt mina rinderida kaks , tungima oma seanina läbi ning rühkima edasi . sina isa Lembit , kes parajasti lätlane kähmlema , nägema kõik see kõrvalt . tema pöörduma ümber , et keskrind väele abi ruttama , ja siis see õnnetus mina juhtuma ... " kõnelema edasi , lell , mina tahtma kõik kuulma !" " kurb olema see rääkima ," lausuma Õnnepäev silmalaug pühkima . " sina isa langema seljatagune hoop , tema häbistama ... tema pea raiuma ots ning viima võidumärk Riia ... mina vägi minema segamini ja hakkama põgenema tagasi mets ... palju saama otsa ... vaenlane tulema aga Lehola järele , põletama küla , võtma veis , lammas , hobune ja vili ... ja siis ei jääma mina enam muu kui halastus paluma ja laskma ise ristivesi kastma ... sõna lausuma neelatama Meelis kuuldavalt , kuid üks pisar ei laskma tema ise silm tungima . ainult tema otsaesine tõmbuma seejuures tihedasti kurdu ning kulm vajuma koomale . lõpuks tema küsima : " ja mina isa põrm , saama see au tuhk põletama " " ei , vaenlane ei laskma . tema ise matma kõik langema malevlane maamuld , ajama kõik külakond kokku haud kaevama . vaatama , too kõrgem kääbas all puhkama sina isa põrm - tema olema seal kuhjama koos teine !..." Meelis sammuma kääbas juurde , jääma seal norgus päi seisma . tekkima sõnatu vaikus . see olema tumm ning tuikav valu , aga ühtlasi ka kibe kättetasuiha , mis nüüd Meelis süda läitma . kuidas olema nüüd kõik võima teisiti olema , kui tema isa olema veel elama . tema olema iialgi leppima alistumine ja ristivesi , sest tema olema uhke ning paindumatu . aga lell olema nõus , sest rahulik elu olema tema ülem vara kui au ja puutumatus . " Meelis , lahkuma nüüd ja hakkama tagasi kodu poole liikuma ," lausuma siis Õnnepäev käsi tema õlg asetama . " õhtu lähenema , siin vana mälestus juures ei tarvitsema mina enam kauem kurtma ." " vana mälestus olema see , mis mina uus elujulgus andma ," kostma Meelis . " mina ei jääma enne rahule , kui mina oma isa ja vend veri eest olema ristivägi tasuma !" " poiss , kas olema Sakala küllaltki palju veri juba valama ," lausuma nüüd lell karedalt , " et sina söandama kättetasumine rääkima . vaatama praegu seesama nurm siin , kus rohi nii rammusalt kasvama . kõik see olema sakalane ja mina hõim veri , mis see taim nüüd turgutama . kas tohtima see unustama " " mina ei unustama see kunagi ning tasuma !" kostma Meelis tuliselt . " ei , mina poiss , sina meel liikuma vääriti . mina pidama just unustama ning laskma vana mälestus murukamar alla kaduma , et rahvas võima see pikk sõjaviletsus ükskord ometi toibuma ." " ei , lell , nõnda kaua kui Sakala veel mees leiduma , ei leppima tema ülekohus kunagi ! see tulema õhutama ning kokku ajama !" " tõsi , Meelis , mees võima tuline sõna vaen õhutama , tema tulema jälle , kuid veel valusam olema siis see vits , mis tema uuesti lööma . seepärast unustama tegema ülekohus ning leppima see vähene , mis mina mina õigus olema veel alles jäetud ." " ei , lell , orjus mitte kunagi , sest orjaleib olema kõige kibedam ," ütlema Meelis ägedalt . " noor veri ja tuline aru , mõistus aga ei olema sina veel küps saama ," pomisema Õnnepäev . " see olema lausa sõge pusklemine , nagu sina kaduma isa mitu puhk ette heitma . ei see tooma kunagi hea , vaid kiskuma ikka vaen poole . kui vaenlane olema vägevam , siis rammukatsumine tema olema ja jääma alati asjatu ." kaua vaidlema Meelis oma lell , üks kättemaks mõte igapidi laitma , teine see järele lausa kisendama . oma noorus hoolimata ei tahtma nüüd Meelis oma lell arukas nõuanne sugugi kuulma . tema lubama koguni hakkama talu talu ja küla küll rändama ning rahvas seas uus vaenutuli õhutama . " hoiduma säärane sõge ettevõtmine , poiss , või mina ise laskma sina siduma , et sina läbi rahvas uus hukatus ei juhtuma ," hoiatama Õnnepäev . " kuidas , lell , mina , omaenese vend poeg , tahtma sina siduma laskma " " jah laskma siduma ja andma Viljandi foogt hukkamine välja ... " mina , lell ... " jah , ennem saama otsa üksainuke mina soo , kui et tuhat pidama tema pärast kannatama ning mõõk läbi otsa saama . säärane hukatuslik verevalamine ei suutma rahvas enam välja kannatama ning tema surema siis hoobilt välja ." " lell , parem olema ikkagi au otsa saama , kui häbi edasi elama ," sõnama Meelis . " lell , ärkama üles oma pime tuimus , ava ning pesema puhas oma silm ristivesi ! kas sina siis tõesti pidama orjapõli parem kui aus surm , lell !" sõna lausuma hüppama Õnnepäev sadul . " minema , lahku Lehola , minema kogu Sakalamaa hoopis välja ning ära sina enam tagasi tulema ! sina olema säärane kääriv mõru humal nagu sina isa , kes kunagi ei tahtma orduvend üks kokkulepe sobitama , vaid aina hauduma tüli ja sõda ... ütlema Õnnepäev . " ära mina isa mälestus teotama !" " mina ei teotama , aga rääkima , missugune tema olema . ja säärane sõge , leppimatu meel , mis tema olema sina edasi läinud , hävitama kogu mina rahvas . minema hea siit minema , või muidu saama veel õige kibe surm tundma !" hüüdma Õnnepäev minema ratsutama . kauaks jääma aga Meelis oma isa kalm istuma . tema süda kurtma , hing ahastama sees , kuid üks pisar tema ei valama . aeg-ajalt puudutama tema käsi mõõgapide või siis jällegi näppima sõrm see vaselised kallal . tema hobune sööma aga rahulikult krõmpsutama rammus rohi . aeglaselt ratsutama Meelis mööda maantee , mis nüüd olema paiguti rohtuma . mõni tee ja rada kaduma aga umbrohi hoopis , sest vähe olema järele jääma inimene , kes tema veel tallama . tema ei teadma , kuhu minema ning kuidas oma sammuma seadma , sest isakodu olema tema enam miski tegema . lell olema seal andma end piiskop meelevald alla , laskma ise ristima ning hoiduma nüüd hirm orduvend poole . tema aga olema nüüdne kodutu hulkur . kui Meelis metsavaheline tee jõudma , tulema tema seal üksik teekäija vastu . see olema vana , pikk hall habe mees , vöörkott paelapidi rippuma selg . kepp toetuma sammuma tema väsinult edasi . nägema aga siis maantee vastutulev ratsanik , tõmbuma tema kartlikult kõrvale ning otsima mets vari . Meelis olema kahju see vanake asjatu kartus nägema , kahju just seepärast , et see tema oma vaenlane pidama . tema kannustama hobune ning ruttama sinna paik , kus vanake tema silm kaduma . " oh-hoi , vanataat , ära mina pelgama !" hüüdma siis Meelis hobune peatama . " minema rahu oma tee , mina ei tegema sina halb !" pärast lühiajaline vaikus hakkama puhm kahisema ning peitupugenud teekäija tulema välja . riietatu olema tema punane särk , jalg olema tema viisk ja säär mähitud valge rask . mõlema vahtima uurivalt teineteise otsa , kuni siis Meelis kargama sadul ning hüüdma käsi laiali sirutama : " Ivo , see olema ju sina , Ivo ... sina elama !" " ja sina ... Meelis ... hüüdma omakorda vanake , kuna tema silm muutuma niiske . " mina ei julgema lootma , et sina kunagi veel nägema ... kuid ometi olema sina veel elu !" mõlema olema nüüd meeleliigutus nõnda suur , et tema tükk aeg ei saama enam sõna suu . kui esimene üllatustuhin mööduma , siis istuma tema teeveer maha ning hakkama teineteise oma elujärg pajatama . Ivo palju rääkima ei olema - tema seletama , et algul olnud tema ordurüütel käes vang , kust hiljem pääsema põgenema . siis hoidma tema ise mõni aeg mets varjul ja nüüd olema tema minema Pihkva tagasi oma vana isa maa . " aga sinna olema sina võima minema juba ammu ," lausuma Meelis , " sest teadupärast laskma mina kaduma isa sina ju prii ." " tõsi , Meelis , et tema mina prii laskma ," kostma Ivo . " Kui mina ise ei tahtma minema , sest elama ju Lehola nagu oma kodu ... Kui pärast see , kui Rooma preester oma rüütel tulema , kaduma kõik vabadus ja seepärast olema nüüd otsustama minema ... " Ivo ," ütlema Meelis äkki pea tõstma , " mina tulema koos sina Pihkva !" " tahtma Pihkva tulema " kuigi Meelis säärane kavatsus rõõmustama elatama mees , ei suutma tema ometi säärane tahtmine otsekohe aru saama ning lausuma : " Meelis , mõtlema enne järele - seal olema võõras rahvas võõras ja komme , kas sina tema kodunema , ehk küll mina suguvend olema kõik lahke ning võtma külaline kaks käsi vastu ." see sõna ei pannud aga Meelis tähele , vaid tema lausuma : " Ivo , ons see tõsi , et vene liiduvägi olema madisepäev mina abi tulema " " tõsi , Meelis , sina kaduma isa rääkima see kogu aeg ning ootama tema ... kuid tee olema pikk , alati ei jõudma õige aeg pärale ." " Ivo , aga kui mina nüüd minema ja kutsuma venelane uuesti ... kas tema tulema " vana sulane vajuma mõte , enne kui tema võtma kostma : " kui mina see ei kutsuma , ka siis tema tulema , sest üks peremees ei sallima , et maa piir marukoer tema alati varitsema . kui mitte täna-homme , siis ülehomme kindlasti hakkama see Rooma kristlane , kes ei väärima muu kui et tema sülitama , tungima ka Pihkva maa . ja seepärast olema ju pihkvalane ise kasu , kui tema see juba oma värav taga lööma ." " kasu olema see ka mina !" hüüdma Meelis tuliselt . nüüd hakkama Ivo hoopis avameelsemalt seletama . tema rääkima , et see tema õieti tahtma see pikk teekond Venemaa ette võtma , et õhutama oma suguvend sakalane abi tulema . " kui Novgorod ja Pihkva korraga üles tõusma ," ütlema Ivo , " siis minema ka siinne hõim käsi pael jällegi lahti ning piiskop ristisõitja võima siis hõlp jagu saama ." " sina olema õigus , ilma liiduvägi olema mina raske , sest rahvas olema pisike ... kinnitama Meelis . nõnda tema , üks vana ja teine nooruke , istuma veel kaua ja pidama omavahel aru , kuidas vene liiduvägi abi sakalane vabastama ristiusk ike , mis ordurüütel olema tema sõda peale pannud . tõsi , Lehola Pihkva olema palju maa . Kui kes oma süda olema miski tõsiselt ette võtma , see olema üks teekond pikk ega ülesanne raske , vaid tema saama see lõpuks ikkagi üle . nõnda olema nüüd ka Meelis ja Ivo . kui päike olema juba looja minema , asuma tema mõlema tee . päev puhkama ja matkama öösi , et mitte ordulaps kätte sattuma , nõnda tema rändama Pihkva poole . kordamööda istuma tema sadul , kordamööda valvama puhkus . jällegi kaduma Meelis Lehola mitu aasta . tema ei kuulma ega teadma enam miski . mõni rääkima , et tema olema mets kiskja kihv läbi otsa saama , teine teadma jällegi pajatama , et orduvend olema tema kinni püüdma ja hukanud . tõde ei teadma aga keegi . 13. Meelis kadumine olema mööduma mitu aasta ning tema endine isakodu hakkama tema unustama . näima , nagu olema vana haav hakanud paranema ning rahvas leppima uus , ristirüütel tooma eluviis . see elu olema aga üpris vilets , mis inimene papp kollitussõna abil sundima elama . Kui viha ristiusk ike all hõõguma otsekui tulema tuhk all ikka edasi , ja kui aasta olema täis saama 1222 , lööma see uus hoog lausa lõke . kõige esmalt tõusma üles meresõitja saarlane , kes , lammutama kants , mis varal piiskop oma mõõgasulane tema ike hoidma , tulema sõjasõit mander . seal saatma tema oma sõnaviija üle kogu maa kihelkond laiali õhutama ka teine seesama tegema . tema kutsuma rahvas üles ära hävitama ristiusk nimi , mis abil olema kogu rahvas ike pandud . suur pahandus tõusma siis kogu maa . rahvas sirutama käsi relv järele ning algama koletu ordurüütel , mõõgasulane , papp ja munk tapmine Harju , Järva , Viru ja Sakala . Viljandi linnus , kus parajasti asuma mõõgavend ja kaupmees , tungima talurahvas pühapäev kirik ning hukkama seal orduvend eesots see foogt . sealt minema osa mees Lehola ja seejärel edasi Järva tegema seesama , mis seal tegema olema jäetud . verine mõõk , mis orduvend olema tapma , saatma ühtlasi Viljandi Tarbatu sõnum , et tegema seal rüütel ja palvevend nõndasama , nagu see sakalane olema tegema . see olema märguanne , mis järgi ka tarbatlas talitama . tema tungima rüütel kallale , tapma see foogt Johannes , see sulane ja palju kaupmees , kes kaval pettusekaup olema rahvas küllaltki suruma . Tarbatu preester Hartvig ei tahetud aga nõndasama surmama , olgugi et tema olema küllalt süü . mees asetama tema üks härg selg istuma , sest tema ise olema peaaegu nõndasama lihav nagu see härg , ja heitma siis liisk , et kumb tema tapma . liisk langema härg ja see ohverdama , preester Hartvig jätma seekord elu . vastuhakkamine toimuma iga paik . ühine nõu ja ettevõtmine tahtma kõik maakond kõik kristlane oma piir välja ajama ning maa see täiesti puhas rookima . ristiusk komme hävitamine kaevama tema oma surema haud välja ja põletama tema endine isaisa komme järgi tuhk . oma maja ja linnus pesema tema aga vesi ning küürima see tuhk ja luud , et ristiusk ei jääma paha hais järele . kõik ristiusk komme järgi tegema lepe ei tahetud aga enam miski teadma . Riia saatma rahvas oma saadik , laskma tema ütlema , et uus rahu olema tema valmima sõlmima , kuid kunagi enam ei tahtma tema vastu võtma ristiusk ike , nõnda kaua kui tema veel olema olema üheaastane või küünrapikkune poisike . ja tema nõudma tagasi oma pantvang , lubama rüütelvend , kes tema veel juhtuma elus köidik olema , andma vastutasu . kitsikus olema piiskop valmis tegema kõik . Kui viisteist aasta kestma sõda olema maa laastama nii , et mees olema üpris vähene jääma . üksinda oma väevõimuga olema raske olnud ristisõitja vastu panema . ja just seepärast pöörduma uus rahvas valima maavanem abipalve Pihkva ja Noogard venelane poole , kes jagama see oma hobune ja relv nagu vend kunagi . venelane olema meelsasti valmis välja sirutama oma abivalmis käsi . tema koondama mitu väesalk ning tulema , asuma maa pärisrahvas kõrvale linnus . seal koos ühine nõu ja oskus ehitama patarell , kivikook ja harjutama ise ühiselt ammulaskmine kunst . Tarbatu linnus , mis asuma suur Emajõgi ääres , saabuma vürst Vjatško juhatus abivägi Pihkva . kui see vägi läbi avama värav linnus sammuma , võtma rahvas tema seal rõõmuhõise vastu . kõrvu Vjatško ratsutama linnus noor sõjamees , kes oma juus värv poolest tema tublisti erinema . see olema Lembit poeg Meelis . Vjatško , kes lõug piirama tume habemesäbar , mis nüüd olema märkama vanadus raud , olema oma seisus vastaselt üpris lihtsalt riietama . ka Meelis kandma ülilihtne riie . Kui nüüd tema olema enam endine rõõsanäoline nooruk , vaid kogu juba täisealine mees . terane vaatlemine võima tema silmnägu märkama mure küntud vagu , kuigi alles üsna pisuke . seni olema tema elama Noogard ja Pihkva ääremaa , eemal oma kodumaa ja sugurahvas otsekui põgenik kunagi . pagulaspõli aasta olema aga koguma tema süda viha , mis sundima tema öö ja päev läbi aina mõtlema see , kuidas ordurüütel oma isa maa välja ajama . kuulma uus võitluspuhang kodumaa , olema tema esimene , kes kinnitama mõõk vöö ning liituma Vjatško väesalk . teadma , et ainuüksi oma ihuramm ei jõudma sugurahvas ristirüütel jagu saama , kõnelema tema Pihkva ja Noogard turg väsimatult , kutsuma seal rahvas sakalane ja teine sugulashõim abi tulema . ja see sõna ei olnud mitte tuul külvama , vaid tema kandma vili , mis nüüd tema asuma lõikama . vägev liit olema looma ning abi jõudma õige aeg pärale , mitte nii , nagu see juhtuma tema isa , kes madisepäev tulema üksinda vaenlane ees seisma ja tema rauavägevus alla jääma . Tarbatu linnus kogunema kõik ümberkaudne hõimlane , aga samuti tulema tema ka kaugem maakond kokku , et liituma seal venelane . ka Sakala olema tulnud sinna palju mees , kes omakorda koonduma Meelis ümber . kõik tema põlgama kristlane petlik rahu , mis see nüüd omakorda kitsikus tundma suur suu lubama . Tarbatu olija olema kõik valmis otsekui üks ühine hing ja meel vastu panema . kõik tema tahtma kirik hoopis ära hävitama ning piiskop , preester ja see sõjasulane jäädavalt maa välja ajama , et ometi ükskord täielik rahu saama . Kui kirik olema see pettusekants , mis abil ordurüütel olema kõige kergem maa talurahvas oma lõõg küljes kinni hoidma . ent kirik abi võima ainult siis kõige suurem olema , kui rahvas olema see petlik õpetus oma võtma . seni kui tema aga sõitlema kõige see vastu , mis preester vahutav suu kuulutama , tulema kirik ise mõõk abil toetama . ja just seepärast olema rahutegemine peamine nõu , mis piiskop esitama , et tõrkuv rahvas laskma ise uuesti ristima ning pöörduma kirik rüpp tagasi . see ei tahtma aga ülestõusnu rahvas kuulma , vaid kõik olema valmis ennem surema , kui vihatud orjastaja usk uus ike vastu võtma . suur Tarbatu linnus , mis ainuüksi oma loomulik omadus poolest olema tugev kants , olema juba rüütel seal asuma tugevasti kindlustama ning igasugune relvastus tublisti varustama . ordurüütel olema sinna maha jääma ka suur hulk raudamb , nool , viskeoda ja mõõk . pealegi olema vürst Vjatško juhatus Noogard tulnud abivägi kaasas mitmesugune sõjariist . saarlane õpitud viis järgi ehitama aga seal iga päev juurde ikka uus kiviheitemasin ehk patarell . kuulma suur meelekibedus , et Noogard ja Pihkva venelane olema andma Tarbatu rahvas oma vennalik abi , sattuma kristlane Riia suur ärevus . piiskop Albert kutsuma otsekohe oma väepealik kokku , pidama nõu ordumeister ning saatma iga poole sõnaviija laiali . kaupmees , linlane , rüütelvend , preester ja munk - kõik tema , tundma nüüd oma kasu ja kerge elu suur hädaoht olema , olema valmis eesti hõim ja vene liiduvägi vastu sõda minema . ka alistama liivlane ja lätlane kutsuma meelitus , suur lubadus ja ähvardus varal abi . kui säärane komme kõik ettevalmistus olema tegema , panema see määratu suur vägi liikuma . kõik maantee ja külavaheline tee olema nüüd peagi ummistuma ratsanik , jalavägi ja määratu suur voorivanker , mis künnihärg vedama . nõnda liikuma samm-sammult edasi Emajõgi veekogu poole , kus otsekui maa seest kerkima üles taevas poole Tarbatu lind . teine vägi saatma aga ringtee mööda veelgi kaugemale Virumaa lagastama , et ära hävitama seal karielajas ja vili , tahtma see komme ka nälg sundima rahvas alla andma . see olema 1224. aasta 14. august , kui rüütel eelvägi jõudma Tarbatu linnus alla . ajaviitmatu jagunema seal tema kergeratsavägi mitu rühm laiali ning hakkama kallale tungima . Kui see kallaletung olema tõsine nõu ja tahtmine ette võetud , vaid see tegema ainult see , ei linnusekaitsja vall tagant välja meelitama . Kui säärane petukallaletung ei suutma tarbatlas ega venelane õrritama , vaid tema jääma üsna rahulikult oma koht ja ainult naerma ordurüütel asjatu vaevanägemine üle . iga päev saabuma aga linnus alla ikka rohkem ja rohkem vaenulik vägi . tema minema ümber linnus ja asutama oma leer ka Emajõgi kallas , kus tema olema kergem oma hobune jootma . hulk poolest olema see aga kõik ühtekokku palju enam kui rahvas ülal linnus . väli püstitama suur hulk telk , nii et kogu lagendik olema see otsekui valge luik täis . orduvend kandma oma raudhame peal veel valge mantel , kuna lätlane ning liivlane , kes pooleldi sunniviisil olema Tarbatu alla tooma , olema harilik kare villvammus . mitmesugune rahvas olema seal hulk koos , igaüks rääkima oma keelemurre , püüdma vahel ka käeliigutus varal oma sõna üksteise arusaadav tegema . sealsamas vahetama omavahel ka kokkuröövitud vara . enne kallaletung algus hakkama rüütlivägi mets puu murdma ning ehitama tema piiramistorn ja patarelle . piiramistorn ehitama nõnda kõrge , et see ülemine ots ulatuma linnus vall . pärast torn valmissaam ajama see ümmargune pakk ning veeretama ühine jõud üle palk täidetud linnusekraav otse vastu vall . ja see vari hakkama siis kaevamine õõnestama vall , kuna teine osa mees kandma muld eemale . kui säärane olema öö läbi väsimatult kaebama , varisema hommik üks osa vallikülg kokku . seega avanema ordurüütel võimalus piiramistorn veelgi lähemale nihutama . Kui kõik see olema siiski vähe , et linnus hõlp käsi saama . ja seepärast otsustama piiskop Albert oma vend nõuanne saatma üles linnus saadik , et see kaval läbirääkimine varal meelitama seal venelane vürst Vjatško tarbatlasine lahti ütlema ning oma vägi tagasi Noogard minema . saatkond valima rüütel ja preester eesots ristisõdija kohtumees . kui siis see saatkond hakkama piiraja leer linnus lähenema , jääma mõlema vaenupool sõdija see vahtima . suur uudishimu silmitsema ülalt linnusevall see lähenev salk , kes ei paistma olev vaenulik soov . kui piiskop saadik olema linnusevärav üsna lähedale jõudma , jääma tema seal seisma ning nõudma sisselaskmine , sest tema olema vaja piiskop läkitus Vjatško edasi andma . " minema rahu tagasi !" hüüdma see linnusevall . kuna saadik püsima paigal ning nõudma jonnakalt sisselaskmine , siis üks malevlane tõstma juba oma vibu , et noolelask tema eemale peletama . Kui teine tõrjuma see kõrvale , lausuma : " las kõnelev , egas papp sõna mina magama uinutama !" lõpuks otsustama siiski saatkond linnus laskma , et kuulama , missugune tahtmine olema piiskop tema saatma . raske linnusevärav avama ning saadik laskma õu . kõik tema sammuma uhkelt ning püstipäi , otsekui olema tema tulnud võitja . rahvas asuma tema ümber , see uudishimulikult vahtida . seal olema mees , naine ja laps segamini koos . ka karielajas olema linnuseõu palju , kes nüüd kõik näljane ammuma ja määgima rohumaa järele , mis ristisõitja salk olema ise alla võtma . " juhatama mina Vjatško juurde ," lausuma saadik vanem kõrgilt . see tulema üsna kaua ootama , seni kui Vjatško ülalt Linnusevall alla laskuma . tema olema lihtne mees , kandma harilik kollane raagnahk saabas ja vammus ilma vaselised ja hõbeilustus . osalt põhjustama see muidugi ka vaesus , sest piiskop Albert olema ju tema päriskodu Koknes paljas röövima ning kogu tema varandus tema ülekohtune tee ära võtma . kõik see olema sündima juba üsna ammu , kuid tegema ülekohus ei unustama Vjatško kunagi . koos Vjatško tulema ka Meelis , kes sakalane linnus olema üksmeelselt oma vanem valima . tema taga sammuma aga vana Ivo , kes mitte kunagi ei lahkuma nüüd Meelis juurest . " missugune tahtmine piiskop sina mina juurde saatma " küsima Vjatško tema tigedalt . " kuningas Vjatško ," ütlema rüütel Friedrich meelitavalt , " mina kirikuvürst piiskop Albert saatma mina rahukinnitus sina juurde ning tema lubama sina koos sina inimene , hobune ja vara rahulik äraminek , kui kahetsema oma senine patutegu , et liituma see mässaja ." Vjatško vaikima üllatunult , kuna aga Meelis kahvatama . tema teadma , et kui vene abivägi piiskop meelitus alla andma ning tema maha jätma , siis olema ülejäänud mees linnus üksinda raske ristirüütel vastu panema . " ütlema ise koos oma rahvas lahti see röövel , kes hulka sina olema eksikombel sattuma ! lahku see ususalgaja , ja piiskop andma sina andeks ... kui see sõna olema Vjatško tõlgitud , muutuma tema väga pahane , kuna aga Meelis rind paisuma viha . Kui siiski suutma tema ise taltsutama , et ära nägema , mis nüüd Vjatško tegema ning ette võtma . ka kogu rahvas näima see silmapilk tähtsus mõistma , sest tema jääma üsna vaikne . kõik tema ootama hing kinni pidama , mis ütlema nüüd Vjatško . Kui Vjatško ei mõtelnud sugugi see üle , kas sakslane ettepanek vastu võtma või mitte , vaid tema meenuma endine aeg , millal toosama piiskop , kes nüüd rahuettepanek tema juurde saadik saatma , võtma tema pettus varal tema isaisa pärima riigike ühes Koknes linnus . tema ajama ise sirgu ning ütlema mõõgapide kinni haarama ning see ägedasti raputama : " mina olema Tarbatu mees sõna andma , et aitama tema ise sina ike vabastama , ja see tahtma mina ka täitma . mina ei lahkuma oma vend juurest enne , kui sina kõik olema siit maa välja aetud . oma piiskop ütlema aga nõnda , et tema olema muu miski kui sõnamurdja , autu petis ja varas ." " Vjatško , taltsutama oma ülbe suu !" hüüdma preester Hermann käsi tõstma , " sina julge teotama mees , kes olema paavst ise poolt salvima ning määrama Liivimaa peapiiskop !" " tema olema keegi piiskop , vaid autu varas ja valevanduja !" " häda sina !" nägema , et sõnelus venelane ja piiskop saadik vahel üsna äge minema , sattuma rahvas see uuesti hoog . mees kahmama oma mõõk pihk ning tahtma nüüdsama saadik kallale kargama , et see tükk raiuma . Kui Meelis olema esimene , kes vahele ruttama . " pidama , mees ," hüüdma tema , " taltsutama oma äge meel ... saadik ei tohtima tapma ... " häh , lööma tema maha !" karjuma mees ja naine vihaselt . " ei-ei , aus sõjakomme ei lubama ... ja Meelis sirutama oma mõõk kaitse vahele . " millal ristirüütel ise olema aus sõjakomme kinni pidama , et nüüd ei tohtima ... suur vaev õnnestuma vanem saadik viha õrritama rahvas käest päästma ning see oma leer terve tagasi saatma . kui seal piiskop sõjanõukogu olema saadik seletus ära kuulama , hüüdma ristisõdija peakohtunik , kes vara poolest olema väga rikas ning seega palju kristlane poolt austama inimene : " Tarbatu kants tulema mõõgatera vallutama ning maatasa tegema . teine hirm tulema aga kõik seal asuv kurjategija surm karistama . kuna mina seni vallutama linnus olema palju elu jätma , siis seepärast olema tema nüüd nii julgema muutuma . nüüd aga , kes mina oma esimene üles vall tormama , see andma suur au , parem hobune ja kõige parem vang , kes linnus leidma ." " andma sina Vjatško ise !" " ei , Vjatško ei pidama keegi saama , sest tema poom kõige kõrgem puu otsa , hirm kõik vastuhakkaja ja tema abiline ." säärane soov meeldima kõik kristlane ning tema hakkama üksteise võit lubadus andma , et tahtma esimene üles vall tungima ja seal rahvas koos venelane maha lööma . ja kõik tema hakkama suur rutt uus rünnak vastu valmistuma . sealsamas linnus olija nägema pidama lage väljak missa ehk pidulik jumalateenistus . kohe pärast see ruttama igaüks sõjariist käsi kahmama oma kohale ning linnus ründamine algama . kõik piiramisriist - patarell , redel , sild ja siil - panema tegevus , kuid päev lõppema ei jõutud ometi kaugemale kui enne rünnak algus . ainult kaotus olema kandma üsna palju . öösiti , et üksteise ergutama , hakkama kristlane sõjaleer mees üksteise võidu lärmama : liivlane taguma oma mõõk vastu kilp , sakslane taguma litaur , kuna osa tema puhuma pasun ja laulma või karjuma . ka linnus olija püüdma üksteise igasugune komme ergutama , et ala hoidma sõdimisvaim . ja nõnda saatma mõlema vastasleer öö peaaegu ilma uni mööda . järgmine hommik kandma mets palk endine veelgi suurem hulk kokku ning ehitama ülesronimine sild . Patarell pilduma aga kogu aeg põlev rasv täidetud savipott linnus , kus ühtepuhku kuut põlema süttima . kaitsja kiskuma aga omakorda osa linnus palksein maha ning veeretama sealt alla põlev ratas , mis veerema suur hoog ristirüütel kõige paksem trobikond , tekitama seal omajagu kahju . " alt ära , vaenlane tuli veerema !" kisama ühtepuhku . " tulivurr , tulivurr tulema ... " edasi , kristlane sõjavägi ... " Kürie eleison , Christie eleison !" laulma taamal munk . ründaja ronima üksteise õlg , püüdma see komme ikka kõrgemale tõusma . osa see olema juba suutma värav alla jõudma , kuid trobikond venelane ruttama sinna tema vastu ning tõrjuma tema kaotus tagasi . linnus olija süütama ka rüütel piiramistorn põlema . Kui ometi suutma tulema summutama , enne kui leek suutma lausa lõke lööma . piiskop vend Hermann , haarama üks käsi tõrvik ning hoidma teine kirikuriik lipp , hakkama esimene ründaja seas mööda järsunõlvaline linnusemägi üles ronima . sama aeg saatma ammukütt väsimatult nool üksteise järel üles linnus , nii et paiguti olema taevas nool+tesajune lausa must . kiviheitemasin kolisema ja kolksuma kogu aeg , kivi lendama undamine ja langema suur prahvatus linnus , tapma seal inimene ja karielajas , vahel aga murre koguni katus . leegitsev savipott tekitama seal ikka uus tulekolle . allaandmine ei mõtelnud aga keegi . säärane kestma võitlus mitu päev . venelane ja tarbatlas kaitsma ise linnus pihttara tagant suur südikus . võitlus ägedus ja vennalik abi suurendama veelgi nendevaheline sõprus . päev olema täidetud võitlus , öösi tegema aga lärm ega andma üksteise enam sugugi unerahu , nii et lõpuks olema kõik võitleja ots kurnama . mees liikuma tahmuma ning väsimus sisselangenud nägu otsekui vari . ainult tema hõõguv silm näitama , et võitlusvaim olema veel kaugeltki mitte kustuma . üks päev tegema piiraja määratu suur tuli , et aga rohkem suits tekkima . ja just see suits vari alustama tema otsustav kallaletung . kogu vägi , isegi voorisulane ajama välja , et aga suurendama kallaletungija hulka . nüüd ei hoolima isegi kaotus , vaid üha suurem ägedus ajama ristisõitja peale , olgugi et linnus kaitsja nool ja allaveeretatud kivi tema koledasti laastav . Vjatško ja Meelis võitlema teineteise kõrval . mõlema olema silmnägu tahmuma ja silm uni olek punsuma ning punane . Kui võitlus ägedus ei laskma väsimus tundma , pealegi veel nüüd , millal iga silmapilk pealetulev surm võima niikuinii igavene puhkus tooma . sealsamas tema lähedus viibima ka vana Ivo , kes oma vanadus hoolimata tahtma viibima esimene võitleja seas . tema hall habe olema harali laiali , juus lehvima tuul käes , kuna suu hüüdma vandesajatus ristirüütel , kes suur ägedus üles kaitsetara ronima . vahel lööma Ivo säärane ägedus ning hoog , et tema ise seejuures tuikuma hakkama . naine kandma anum kuum vesi üles ning valama see rüütel kael , mõni tema olema haarama koguni tuur pihk . Kui lämmatav suits olema ümberringi pimestama silm , nii et vaenlane olema raske nägema . ja see määratu suitsupimedus kostma ümberringi vali tapakisa , mis panema õhk värisema . " lööma , äigama , aii , o-oh !" kostma nii ülalt vall kui ka linnusejalg . Tarbatu linnus olema suur ja lai ning kõik tema serv vajama kaitsmine . mees rida muutuma aga ühtepuhku hõredam , nii et kaitsja käsi enam iga poole ei jätkuma . kaugel lagendik helkima suur Emajõgi , see juurest voorima aga rüütel üha uus abivägi juurde . ka Vjatško ootama noogardlane abi jõudev . ühtepuhku pöörama tema silm ida poole ning püüdma pilk läbi suitsusammas tungima . Kui Noogard asuma kaugel - sealt ei jõudma niipea pärale . kisa suurenema üha enam . kõrge tasu meelitus püüdma rüütelvend üksteise võit üles Tarbatu vall jõudma ning seal kirikuriik lipp lehvima panema . paremal pool värav juures suurenema kisa - rüütel olema sealt sisse murdma . mees ja naine , kes seal tema jalg jääma , tapma mõõgatera . teine jooksma linnus keskele kokku . juba kuulma Meelis võitluskära ise selg taga , kus kaev ümber keema võitlus . " tagasi , mees , tagasi siseõu !" kajama hüüd . juba ronima ründaja koib välk siin ja seal üle pihttara . Vjatškogi olema saama haavama , mõõk kukkuma tema käest ning tema haarama rind kinni ning suu ahmima õhk . Meelis püüdma tema toetama ning hüüdma Ivo ise abi . Kui otse tema silm all varisema Ivo mõõgalöök kokku . kaduma kõik - aina hukatu ümberringi ! teineteise kinni hoidma tõmbuma Vjatško ja Meelis tahapoole . tema kui peamees ootama piinarikas surm , nagu ristirüütel olema see lubama . Kui tema ei andma ise elusalt see käsi , vaid langema lootusetu võitlus ausalt . rüütel rühkima aga lähemale , Meelis mõõk lööma kolksatama vastu raud , nii et mõõgatera minema hambuline . langema Vjatško ja samas varisema Meelis tema kõrvale maha , kuna veri värvima tema ruuge juus punane . " kiidetu olema Kristus nimi !" hüüdma ristirüütel kaitsetu inimene tape . ümberringi lamama mees virn maas . hobune hirnuma ja püüdma ise lõõg otsast lahti rebima . kuum tuleleitsak ja lämmatav suits matma hingamine . Meelis ja Vjatško lamav kõrv maas , mõlema surmahaab ihuma . " ooh , et mina oma Noogard abi pärale ei jõudma !" oigama Vjatško . " seekord jääma tema tulema ... küllap aga kunagi tulema ja tasuma ... mina vaev eest !" kostma Meelis kustuv hääl . " tasuv !" rautama jalg sõtkuma tema otsas . kui linnus olema kogu rahvas maha lööma , siis kiskuma ka kuut varjule pugema armetu ja väetike välja ning kustutama tema eluküünal halastamatult . kui pasunahüüe olema kuulutama taplus lõpp , siis langema ristirüütel üksteise kael ning kiitma Issand , kes olema tema säärane võidu andma . palju valama koguni rõõmupisar , tundma heameel , et pagan , nagu tema maarahvas nimetama , olema säärane hulk see käsi läbi otsa saama . koguma kähku linnus leiduv vara , põletama ristirüütel seal kõik hoone maa maha , et mitte oma häbitegu jälg järele jätma . Jumal kiitma ja tänama laduma ristisõitja kogu röövima vara vanker ja hakkama siis oma asupaik tagasi liikuma . kogu maa olema aga ümberringi täis ahastus ja nutt . kes veelgi elama jääma , see sundima orjama ja jumal paluma , et tema enam rahvas nõnda rängasti ei nuhtlema . mahapõletatud Tarbatu linnus jääma eesti maarahvas hõim ja venelane kont kõrv lamama , kuni tema lõpuks muld muutuma . maal saatma aga preester , kes sundima rahvas ehitama ikka uus ja uus kirik . ja seal tema siis jutlustama ja manitsema , et talurahvas pidama kuulama oma isand sõna , andma tema vili ja karjakümnis , see austama ning tema ees oma selg küürutama . nõnda tungima jumalasõna otsekui kibe humalaviha rahvas süda ning uinutama tema aastasada magama . ja siis algama pime orjuseaeg , mil rahvas pidama oma töövaev isand toitma . sõnaseletus foogt - teadma maa-ala ja linnus valitseja ja kohtunik määrama ametnik . katapult - vanaaeg viskemasin oda ja raskus heitmine . kivikook - kang põhimõte ehitama kiviheitemasin . koge - lai tugev purjekas , mis nina ja pära olema kõrge platvorm . Kürie eleison , Christie eleison - kreekakeelne palvelaul " Issand halastama , Kristus halastama ". litaur - pealt pinguldama nahk kaema löökpill , trumm . pajaluuk - suitsutare auk lagi all sein sees , kust suits välja laskma . pärast kütmine sulgema see auk kas luuk või toppima kinni . möödamineja kõnelemine ei hakatud avama uks , et mitte tuba jahutama , vaid kõnelema läbi pajaauk - see olema tuletama sõna pajatama , mis tähendama " jutt ajama ". patarell - kiviheitemasin . pulvärk - palk ehitama kallas tugisein , kaitsetamm jms . pussakas - lai kootuma mees+tevöö . raagnahk - kodune tee pargitud nahk , pooltoores park . ramm - vana sõudelaev olema nina veealune raud kaema teravik , mis lööma vaenlane laev külg sisse auk . rask - sääremähis . siil - raudkonks varustama palk , mis kiskuma maha kaitsesein ja vall . tuur - odakujuline ots ja pikk puu vars terariist . ummisking - pealt kinnine king . vardja - valvur , ülevaataja . vaselised - vaskilustus , peamiselt hobuserakmed , mõõgatupp ja vöö küljes . vatmal - villane vammuseriie , jäme kalev . vöörkott - keskelt üle õlg kantav kaks pool pikk ja kitsas moonakott . esitrükk võrdlema olema sõnaseletus vähene määr muudetud ja täiendama . tekst alune olema " Meelis " esitrükk ( 1941. a .); arvestama olema ka 1976. a . trükk tegema keeleparandus . enamik jutustus koha ja isikunimi ( ja mõni episood ) pärinema Henrik Liivimaa kroonika . nimekuju olema varasem traditsioon või autor suva kohane . Liivimaa kroonika uusim tõlge järgi olema Põhja-Eest Revala maakond ja Lindanisa lind ; ladinakeelne Nogardia vaste olema Novgorod . 